Справа № 361/1173/20
Провадження № 2/361/1946/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 року сторони перебували у шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07 травня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач не спілкується з сином, не відвідує його, ухиляється від батьківських обов`язків, не цікавиться його здоров`ям, не надає матеріальної допомоги. Дитина проживає разом із позивачем та її теперішнім чоловіком та перебуває на їхньому повному утриманні. Відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , відповідно до чого написав заяву посвідчену приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу.

У зв`язку із наведеним, та тим, що відповідач, не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я сина, його фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, позивач змушена була звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 05 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження.

Позивач в підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просили його задовольнити, надала пояснення аналогічні позовним вимогам.

Відповідач у підготовче засіданні не з`явився, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява в якій зазначено, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просив розглядати справу у його відсутність .

Третя особа у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши відповідні факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 949. Батьком зазначений - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.8).

07 травня 2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 174 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому - ОСОБА_2 ; їй - ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до нотаріальної заяви посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Савера Л.Л., встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

21 грудня 2012 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 856, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 33 від 12 лютого 2020 року та характеристики Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 5 Броварської міської ради ім. Василя Стуса, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 7-Б класі, зарекомендував себе як старанний та спокійний учень. Дитина живе разом з матір`ю та вітчимом, які приділяють йому належну увагу, цікавляться успішністю та поведінкою дитини. Рідний батько не бере участі у вихованні та житті сина (а.с. 11, 12).

Згідно із довідок № 3195 та № 3196 від 15 лютого 2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

За висновком органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 10 березня 2020 року № 04-22/189, зважаючи на те що батько ОСОБА_2 , не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. (а.с. 29, 30).

За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину

Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Суд, заслухавши сторін, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється. Крім того, ОСОБА_2 визнав позов, надавши відповідну заяву, суд дійшов висновку, що позов є доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 206, 263-265, ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснитиОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.