Справа № 357/7410/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01.08.2015 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі тво начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба генерал-майором Алімпієвим А.М. укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. ОСОБА_2 зарахований до Харківського Національного повітряного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба, де проходив військову службу (навчання) як курсант з 01.08.2015 року по 17.03.2017 року. 28.01.2017 року ОСОБА_2 подав Начальнику курсу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба рапорт про відрахування від подальшого навчання, розірвання контракту у зв`язку з відмовою у проходженні військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу відповідно до п.3.2.Інструкції затвердженої Наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490. Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба № 58 від 16.03.2017 року солдата ОСОБА_1 , курсанта 221/1 навчальної групи 2-го курсу (набору 2015 року) інженерно-авіаційного факультету, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490, відраховано від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військово служби (контракту) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 17.03.2017 року. Утримано суму у розмірі 34699,86 грн. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року, №964. Суму у розмірі 34699,86 грн. внесено до книги обліку нестач університету. Видано атестат та з 17.03.2017 року виключено зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення. Направлено для подальшого проходження строкової військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , м. Чугуїв Харківської області. ОСОБА_1 всупереч умовам контракту та приписам ч.10 ст.25 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу» добровільно не відшкодував університету витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 34 699 грн. 86 коп., тому позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 34 699 грн 86 коп на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, та судові витрати.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2017 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2020 року заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача за довіреністю направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав, свої заперечення відносно позову виклав у заяві про перегляд заочного рішення . Відповідач вважає контракт з ХНУ ПС ім.Івана Кожедуба від 01.08.2015 року нікчемним, оскільки на момент його підписання він був неповнолітнім і не отримував на це згоди батьків, також вважає необґрунтованим розрахунок суми витрат на його утримання за час навчання.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.08.2015 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі тво начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба генерал-майором Алімпієвим А.М. укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. ОСОБА_2 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба/ далі Університет/ як солдат (курсант) з 01.08.2015 року по 17.03.2017 року./ а.с.6/

Відповідно до п.1 Контракту, курсант ОСОБА_2 зобов`язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

28.01.2017 року ОСОБА_2 подав начальнику курсу Університету рапорт про відрахування від подальшого навчання, розірвання контракту у зв`язку з відмовою у проходженні військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу відповідно до п.3.2.Інструкції затвердженої Наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490. / а.с.16/

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба №58 від 16.03.2017 року солдата ОСОБА_1 курсанта 221/1 навчальної групи 2-го курсу (набору 2015 року) інженерно-авіаційного факультету, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490, відраховано від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військово служби (контракту) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 17.03.2017 року. Утримано суму у розмірі 34699,86 грн. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року, №964. Суму у розмірі 34699,86 грн. внесено до книги обліку нестач університету. Видано атестат та з 17.03.2017 року виключено зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення. Направлено для подальшого проходження строкової військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , м. Чугуїв Харківської області./ а. с.7/

Згідно загального розрахунку суми заборгованості наданого позивачем, витрати пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Університету складають 34 699,86 грн. / а.с. 8-15/

За змістом ч.2 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до пункту 3 «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.

На виконання пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах».

Отже, суд встановив, що контракт з відповідачем від 01.08.2015 року було достроково розірвано 17.03.2017 року через відмову ОСОБА_1 від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, що відповідно до ч.10 ст.25 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» та п.1 абз 6 Контракту є підставою для відшкодування колишнім курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил іменті Івана Кожедуба ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі під час навчання.

Згідно загального розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба за період навчання з 01.08.2015 року по 17.03.2017 року складають 34 699 грн 86 коп. Даний розрахунок здійснено на підставі Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964.

Щодо посилань відповідача стосовно нікчемності контракту з Університетом як такого, що був укладений неповнолітньою особою без письмової згоди батьків, суд зазначає наступне.

Дійсно, на момент укладення контракту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 17 років 7 місяців 25 днів, тобто, не мав повної цивільної дієздатності, яка згідно ст.34 ЦК України набувається при досягненні фізичною особою вісімнадцяти років/ повноліття/

Контракт з Університетом за своєю правовою природою не є тим правочином, який має право вчиняти фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років самостійно / неповна цивільна дієздатність/ згідно ст.31, ч.1 ст.32 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків / усиновлювачів/ або піклувальників.

В матеріалах справи відсутня письмова згода законних представників відповідача ОСОБА_1 на укладення контракту з Університетом.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що контракт з Університетом вчинено неповнолітньою особою ОСОБА_1 за межами його цивільної дієздатності без згоди батьків.

Відповідно до ч.2 ст.222 ЦК України, правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним правочином є правочин, якщо його недійсність встановлена законом/ нікчемний правочин/. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним / оспорюваний правочин/.

Отже , контракт є оспорюваним правочином, а не нікчемним, як це стверджує відповідач, а тому зобов`язання сторін щодо виконання його умов є чинними навіть і після дострокового розірвання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів заявлені позовні вимоги, які відповідачем не спростовані, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі..

Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» , Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, ст.ст. ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 / на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба/ код 24980799/ грошові кошти в сумі 34 699 грн 86 коп на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, а також 1600 грн судових витрат, всього 36 299 грн 86 грн.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складене 20.05.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель