Справа № 750/2717/20
Провадження № 2/750/865/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Пишенко М.М,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування, третя особа - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

01.04.2020 позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради та просить визнати за ним право власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився та листом повідомив суду, що провадження по спадковій справі до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ведеться приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Амбарновою Л.М.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29 грудня 2006 року ВРАЦС Чернігівського МУЮ (а.с.6).

Факт перебування позивача по справі та померлої ОСОБА_2 у родинних відносинах як сина та матері, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 10.02.1967 року, виданого міським бюро ЗАГС м Чернігів, свідоцтвом про народження ОСОБА_2. серії НОМЕР_3 , виданого районним бюро ЗАГМ Чернігівської області, м. Городня (а.с. 8).

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 10.09.1985 року підтверджується факт укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зміну останньою прізвища на « ОСОБА_2 » (а.с. 9).

Усю спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , прийняв, як спадкоємець за законом першої черги, її син - позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2018 року позивач успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_2 7/40 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Право власності було відповідно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 201096803 ОСОБА_2. на праві приватної власності володіла 3/10 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 21.01.1982 року № 1-318.

Проте у отриманому позивачем дублікаті договору дарування від 21.01.1982 року № 1-318 за яким померлій було подаровано 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , було виявлено, що державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С. було допущено помилку (описку) у зазначені адреси вказаного житлового будинку та надвірних будівель, а саме замість адреси об`єкта: «АДРЕСА_1 », помилково зазначено « АДРЕСА_1».

Постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу №346/02-31 від 18.09.2018 Амбарновою Л.М. , позивачу, як спадкоємцю за законом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що не було подано правовстановлюючий документ (а.с.12).

Підтвердженням факту, що державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С. в Договорі дарування від 21.01.1982 року № 1-318 за яким померлій ОСОБА_2. було подаровано 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , було допущено помилку (описку) у зазначені адреси вказаного житлового будинку та господарських будівель та споруд, а саме замість адреси об`єкта: АДРЕСА_1 , помилково зазначено АДРЕСА_1 є наступні докази: довідка про склад сім`ї у будинку від 11.12.2018 року № 20555 по АДРЕСА_1 станом на 28.12.2006 року, що підтверджує факт того, що ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в будинку по АДРЕСА_1 разом з позивачем по справі; інформаційна довідка від № 201096803, що підтверджує факт зареєстрованого за померлою ОСОБА_2. права власності на 3/10 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ; будинкова книга по домоволодінню по АДРЕСА_1 , яка підтверджує факт постійної реєстрації померлої у вказаному будинку; довідка характеристика від 04.08.1993 року № 2131 видана Чернігівським МЕТІ, що підтверджує факт володіння померлою ОСОБА_2 3/10 частин будинку по АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 21.01.1982 року № 1-318; технічний паспорт та довідка про технічний стан нерухомого майна № 163 від 14.06.2018 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , Чернігівського БТІ від 03.06.1982 року; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , Чернігівського БТІ від 25.12.1980 року, яким підтверджується факт того, що дарувальник ОСОБА_3 , за договором дарування від 21.01.1982 року № 1-318, на підставі свідоцтва про право власності від 02.06.1976 року, був власником 7/10 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 ; інформаційна довідка від 09.11.2018 року № 8888 про належність на праві власності померлій ОСОБА_2. 3/10 частин будинку по АДРЕСА_1 , вказана довідка підтверджує, що право власності на об`єкт нерухомості АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Вказані докази у їх сукупності свідчать про те, що дійсно при складанні та посвідченні договору дарування від 21.01.1982 року № 1-318 за яким померлій ОСОБА_2. було подаровано 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С. було допущено помилку (описку) у зазначені адреси вказаного житлового будинку та надвірних будівель, а саме замість адреси об`єкта: АДРЕСА_1 , помилково зазначено «АДРЕСА_1 ».

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1ст. 1221 ЦК України.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття праве власності не встановлена судом.

Приписами ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч.І ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 4.12 глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від. 22.02.2012 № 296/5 (далі «Порядок»): свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; п. 4.15 глави 10 Розділу II «Порядку» передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Померла ОСОБА_2 набула за життя право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та зареєструвала таке право у встановленому Законом порядку, однак внаслідок допущеної нотаріусом помилки (описки) при оформленні договору дарування від 21.01.1982 року № 1-318, а саме зазначення невірної адреси місцезнаходження спадкового майна, спадкоємець ОСОБА_2 її син - ОСОБА_1 позбавлений законної можливості оформити через цю обставину свої спадкові права після смерті матері у встановленому Законом порядку.

Інших спадкоємців згідно матеріалів спадкової справи не вбачається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута