Справа №428/9197/19
Провадження номер2/428/467/2020
15 травня 2020 року Сєвєродонецький міський суд
Луганської області в складі:
судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №4369 від 20.05.2014р., №4469 від 30.06.2014р., №4508 від 31.07.2014р., №4609 від 01.10.2014р., №4689 від 15.12.2014р., №4770 від 02.02.2015р. та №4821 від 23.03.2015р. у розмірі 248904,32грн.,
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Оскільки позивач та представник позивача в наданих до суду заявах не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 15.05.2020р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи , суд встановив наступне.
20.05.2019р. між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого Кредитна спілка «Імперіал» (цедент) в порядку та на умовах, визначених цим договором передає ОСОБА_2 (цесіонарію), а цесіонарій набуває права вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитними договорами №4369 від 20.05.2014р., №4469 від 30.06.2014р., №4508 від 31.07.2014р., №4609 від 01.10.2014р., №4689 від 15.12.2014р., №4770 від 02.02.2015р. та №4821 від 23.03.2015р., укладеного між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і ОСОБА_3 .
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.
На відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки частиною третьою статті 656ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.
Згідно копій кредитних договорів №4369 від 20.05.2014р., №4469 від 30.06.2014р., №4508 від 31.07.2014р., №4609 від 01.10.2014р., №4689 від 15.12.2014р., №4770 від 02.02.2015р. та №4821 від 23.03.2015р., укладених між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» і ОСОБА_3 , останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом від дати отримання кредиту і до повного його виконання. Відповідно до п. 2.3. вищевказаних кредитних договорів ОСОБА_3 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. договору.
Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Фінансова установа може розпочати надання фінансових послуг, лише якщо: 1) облікова і реєструюча система відповідає вимогам, встановленим нормативно-правовими актами; 2) внутрішні правила фінансової установи, узгоджені з вимогами законів України та нормативно-правових актів державних органів, що здійснюють регулювання та нагляд за ринками фінансових послуг; 3) професійні якості та ділова репутація персоналу відповідають встановленим законом вимогам.
Згідно з розрахунками заборгованості за кредитними договорами №4369 від 20.05.2014р., №4469 від 30.06.2014р., №4508 від 31.07.2014р., №4609 від 01.10.2014р., №4689 від 15.12.2014р., №4770 від 02.02.2015р. та №4821 від 23.03.2015р. відповідач має заборгованість в загальній сумі 248904,32грн.
Враховуючи положення Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.512, 515 ЦК України, суд приходить до висновку, що спірні зобов`язання випливають з кредитного договору, укладеного КС «Імперіал ЛТД» з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів вказаної кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень ст.515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами не підлягають задоволенню виходячи з того, що відступлення права вимоги КС «Імперіал ЛТД» не спричиняє правових наслідків.
Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст.15 ЦК України).
Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-667цс15.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, з метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики, суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин міститься в постанові Луганського апеляційного суду №428/9207/19 від 13.04.2020р.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по справі слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280-284, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) в інтересах ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №4369 від 20.05.2014р., №4469 від 30.06.2014р., №4508 від 31.07.2014р., №4609 від 01.10.2014р., №4689 від 15.12.2014р., №4770 від 02.02.2015р. та №4821 від 23.03.2015р. у розмірі 248904,32грн., відмовити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя