ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5897/20 Справа № 185/5793/19 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Континент-Сервіс про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у розмірі 4 735,55 грн. та моральну шкоду в розмірі 4 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що позивач користується квартирою АДРЕСА_1 . 08 червня 2016 року, після проведення ТОВ «Континент Сервіс» державної повірки лічильника води у зазначеній квартирі, слюсарем ТОВ «Континент Сервіс» було здійснено опломбування лічильника води, за допомогою комплектуючих деталей, які самостійно були придбані слюсарем. 25 червня 2016 року сталося затоплення квартири внаслідок розгерметизації стояка холодного водопостачання, у зв`язку з розривом бочонку зворотного клапана над водоміром, та позивачці спричинені збитки у вигляді пошкодженого лінолеуму, шпалер, рушників. Вважає, що ФОП ОСОБА_2 , який є і директором ТОВ «Континент Сервіс» повинен відшкодувати спричинені збитки, так як слюсар, внаслідок дій якого спричинені збитки, проводив зазначені роботи відповідно до укладеного договору підряду між ним та ФОП ОСОБА_2 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилався у своїй позовній заяві.

ФОП ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, володіє Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28 жовтня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за № 2-1790.

На час спірних правовідносин (червень 2016 року) була зареєстрована з 09 червня 2015 року та користувалась вищезазначеною квартирою, як вбачається з відмітки Павлоградського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області, зробленої у паспорті громадянина України ОСОБА_1

08 червня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 , слюсар монтажник ОСОБА_3 , після проведеної повірки лічильника води ТОВ «Континент Сервіс», здійснив опломбування лічильника води.

25 червня 2016 року, у проміжок часу з 01.00 години до 01.30 години, в вищезазначеної квартирі сталася розгерметизація стояка холодного водопостачання, в результаті чого квартира зазнала пошкоджень внаслідок її затоплення, про що 25 червня 2016 року начальником відділу ТОВ «Континент Сервіс» Долженко В.В. складено дефектний акт. Попередня причина: розрив бочонка зворотного клапану над водоміром.

Судом встановлено, що правовідносини ТОВ «Континент Сервіс» та ФОП ОСОБА_2 , на час спору між сторонами, були урегульовані договором про сумісну виробничу діяльність від 31 грудня 2015 року, предметом якого було сумісне виконання виробничих робіт, направлених на розвиток та удосконалення повірочної діяльності обох сторін.

Як вбачається із Статуту ТОВ «Континент Сервіс», затвердженого протоколом загальних зборів ТОВ «Континент Сервіс» від 01 вересня 2011 року, крім іншого, предметом діяльності товариства є монтаж та установлення контрольно-вимірювальних приладів; ремонт та технічне обслуговування контрольно-вимірювальних приладів.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01 червня 2016 року, видом діяльності ФОП ОСОБА_2 , крім іншого, є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

У рамках сумісної діяльності зазначених суб`єктів господарської діяльності, ТОВ «Континент Сервіс», в особі директора ОСОБА_2 , який є і фізичною особою підприємцем, був укладений договір підряду від 01 червня 2016 року зі слюсарем монтажником ОСОБА_3 по виконанню робіт по опломбуванню лічильників води та, з тим же слюсарем монтажником ОСОБА_3 , був укладений ФОП ОСОБА_2 договір підряду від 01 червня 2016 року по ремонту водопроводу та каналізації, зі строком дії зазначених договорів підряду з 01 червня 2016 року по 30 червня 2016 року.

ОСОБА_3 , діючи від ТОВ «Континент Сервіс», виконував роботи по опломбуванню лічильника води в квартирі позивача. Вказане підтверджено копією акту перепломбування лічильника води від 08 червня 2016 року, на якому стоїть штамп ТОВ «Континент Сервіс», підпис ОСОБА_4 , підпис позивача.

Також судом встановлено, що за усною домовленістю позивача з ОСОБА_3 , останній на свій розсуд щодо якості та вартості товару, самостійно, 08 червня 2016 року придбав на ринку зворотній клапан вартістю 50,00 грн., та провів опломбування лічильника води у квартирі АДРЕСА_1 .

Як вже заначалось вище 25 червня 2016 року сталося затоплення квартири позивача у звязку з розгерметизацією стояка холодного водопостачання, тобто через 17 днів після проведення робіт слюсерем ОСОБА_3 .

Дані обставини встановлені рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року та в силу ч.4ст.82 ЦПК України додаткового доказування не потребують.

Матеріалами справи підтверджено лише попередню причину розгерметизації стояка холодного водопостачання, а саме розрив бочонка зворотного клапану над водоміром.

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що після виконаних відповідачем робіт позивачем здійснювалось фарбування труб, що свідчить про прикладення до труб сили і не виключає спричинення їх пошкодження.

Виходячи з наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи виконання позивачем робіт, які могли вплинути на пошкодження стояка холодного водопостачання та посилання лише на попередню причину затоплення та не надання доказів щодо основної причини затоплення, то зробити однозначний висновок про причину затоплення є неможливим.

Матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували причинно-наслідковий зв`язок здійснення відповідачем робіт по опломбуванню лічильника води в квартирі позивача та розгерметизації стояка холодного водопостачання у вказаній квартирі.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

З даним висновком також погоджується колегія суддів.

Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) імперативно визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.12 ЦПК України.

Виходячи з наведених норм колегія суддів приходить до висновку, що саме на позивача процесуальним законом покладено обов`язок доведення заявлених вимог на підставі належних та допустимих доказів. Та враховуючи, що предмет спору безпосередньо стосується правовідносин виниклих з договору позику, тому не надання суду належних доказів підтвердження існування зобов`язань на які заявник посилається в позові є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Надання доказів, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції не можуть бути прийняті як підстава для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ґрунтується на матеріалах справи та прийнятий відповідно до норм закону.

За таких обставин рішення суду першої інстації є достатньо обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко