Провадження № 2/679/374/2020
Справа № 679/1223/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/1223/20,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй та членам її сім`ї на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , у якій значиться зареєстрованими позивач, її чоловік ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 та колишній зять ОСОБА_2 , який фактично не проживає у вказаній квартирі.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування означеним вище житловим приміщенням, у зв`язку з тим, що не є членом сім`ї власника житлового приміщення і немає будь-яких інших законних підстав користуватися спірним житловим приміщенням, оскільки згідно рішення Нетішинського міського суду від 05 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був розірваний.

Оскільки відповідач вже понад рік не проживає у спірному житлі, то, на переконання позивача, останній втратив право на користування таким, а тому посилаючись на приписи норм права, які містяться у ст. 405 Цивільного кодексу України просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову суду не надав.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Будь-які інші процесуальні дії судом не здійснювались.

Позивач в судовому засідання підтримала свій позов, просила такий задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечувала остання щодо зочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзив, а тому суд, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, заслухавши позивача, свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Права членів сім`ї власника на користування жилим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири (будинку) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння.

Судом установлено, що 16 квітня 1999 року позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_3 приватизували двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16 квітня 1999 року (арк. спр 7-8 ).

Згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був розірваний (арк. спр. 10).

При цьому, з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №808 від 20 серпня 2020 року судом установлено, що у належній на праві власності позивачу квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2 (арк. спр. 9).

Про реєстрацію відповідача у вказаній вище квартирі вказують також дані повідомлення сектору реєстрації місця проживання виконавчого комітету Нетішинської міської ради №164/ЕП від 18 вересня 2020 року (арк. спр. 14).

Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 підтверджено актом про перевірку проживання від 26 серпня 2020 року, затвердженого того ж числа начальником КП НМР «ЖКО», з якого вбачається, що ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі не проживає, а також на час обстеження в квартирі відсутні його особисті речі та речі особистої гігієни. Інформацію підтверджують мешканці квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (арк. спр.11).

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами позивача, ствердивши, що відповідач у квартирі позивача не проживає приблизно 7-8 років, житлом з того часу не користується, особистих речей його у квартирі позивача немає.

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 більше одного року не проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Будь-які поважні причини, які б перешкоджали проживати йому у означеному будинку відсутні.

Таким чином, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, позов слід задовольнити, а відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складено 17 січня 2020 року.

Суддя О.М. Гавриленко