Провадження № 2/219/640/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

03 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Сіверська міська рада Бахмутського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, представник позивача ОСОБА_4 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником вказаного житлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 травня 2006 року.

У належній позивачу квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є її родичами, однак, з січня 2017 року у спірному житловому приміщенні не проживають.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі більше року не проживають у належній позивачу квартирі, остання просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на її матеріальний стан та порушує права як власника.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без їх участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Від начальника служби у справах дітей Сєрової В.В. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі представника служби у справах дітей виконкому Сіверської міської ради. Також зазначила, що відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , служба у справах дітей виконкому Сіверської міської ради має заперечення, оскільки станом на 21 січня 2020 року позивачем ОСОБА_1 не були надані службі у справах дітей будь-які документи, які б підтверджували факт захисту житлових прав дитини, реєстрацію за новим місцем проживання тощо. Тому, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 , служба у справах дітей виконкому Сіверської міської ради не може надати згоду на позбавлення його житлових прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 травня 2006 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2131 державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7). Право приватної власності за ОСОБА_1 зареєстроване Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ», про що свідчить витяг № 10687492 від 19 травня 2006 року (а.с. 8).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як видно з довідки ПП «Донжилсервіс» № 1555 від 12 вересня 2019 року, в спірному житловому приміщенні, як члени сім`ї позивача, зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня дружина сина позивача), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (онук позивача) (а.с. 10).

Відповідно до акту про фактичне проживання № 1838 від 12 вересня 2019 року, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01 січня 2017 року не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Частиною 2 та 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, позивачем не було надано суду належних, достовірних та достатніх доказів про наявність у малолітньої дитини іншого житла на праві власності чи користування.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вона не користується цим житлом понад один рік без поважних причин. З урахуванням думки представника третьої особи, яка вважала недоцільним визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позовні вимоги в частині визнання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик