Справа № 618/919/20
Провадження № 2/618/199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко О. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час спільного життя він прийшов до висновку, що у них різні характери і погляди на життя, тривалий час шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розірвати шлюб та розглянути справу в його відсутність.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила розглянути справу в її відсутність.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03 серпня 2013 року виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 6 (а. с. 6).

Сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Подружжя шлюбні стосунки не підтримує, їх шлюб носить формальний характер. Конфлікт має не тимчасовий характер, примирення між ними неможливе.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх сім`ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому, згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, їх шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити шлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 03 серпня 2013 року виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 6, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Бунін