П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Київ

Справа №752/24892/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «ДельтаБанк»

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва, ухваленого у складі судді Чередніченко Н.П. 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, -

Справа №752/24892/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/10566/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк») про захист прав споживачів та визнання договору недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2013 року позивачем здійснено Пропозицію (оферту, у формі Заяви) № 002-28542-131213 з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», зараз АТ «Дельта Банк», на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 року протокол №14 і Тарифів Банку, зазначених в пункті 2.6. частини 2. цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, укласти з ним Договір на невизначений строк дії, в рамках якого сторонами було погоджено: пункт 1.1. частини 3 Заяви - Відкрити поточний рахунок, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до пункту 2.1. частини 2. цієї Пропозиції; пункт 1.2. частини 3 Заяви - Оформити електронний платіжний засіб платіжної системи, визначеної у пункті 2.5. частини 2 цієї Пропозиції; пункт 1.3. частини 3 Заяви - Встановити ліміт Кредитної лінії на Рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у пунктах 2.3. та 2.4. частини 2 цієї Пропозиції; пункт 1.4. частини 3 Заяви - Прийняти в заставу майнові права на заробітну плату (як на нараховану, отриману та/або ще не отриману, так і на таку, що буде нарахована і отримана в майбутньому) та на інші види доходів; пункт 1.5. частини 3 Заяви - Всі інші умови його взаємовідносин з Банком з приводу відкриття та обслуговування Рахунку, зазначеного в пункті 2.1. частини 2 цієї Пропозиції та Картки, зазначеної в пункті 2.5. частини 2 цієї Пропозиції, а також ліміту Кредитної лінії визначені в Правилах та Тарифах Банку.

Отже, відповідно, Правила та Тарифи Банку є складовою та невід`ємною частиною Пропозиції.

Згідно частини 2 Заяви позивачу відкрито картковий рахунок у гривнях НОМЕР_1 ; з лімітом кредитної лінії - 40000,00 грн на 364 (календарних) дні; картка: VisaInternational та/або MastercardWorldwide та/або ВОПС Дельта.

Відповідно до пункту 2.1 частини 3, момент прийняття (акцепту) Банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже, моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття Банком Рахунку, згідно пункту 2.1 частини 2. Пропозиція щодо укладення Договору є чинною для її прийняття Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її підписання (пункт 2.2 частини 3). Під реквізитами заяви стоїть підпис представника Банку Махненко Д.С.

20 березня 2013 року, згідно протоколу №14 рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» затверджені Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк». Через 30 календарних днів з моменту оприлюднення цих Правил на Офіційному сайті Банку/ сайті DeltaPremier нижченаведені документи будуть викладені в новій редакції, а саме - в редакції таких Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», із переходом до Клієнтів та Банку усіх прав та обов`язків, що виникли відповідно до вищезазначених у цьому пункті документів, в їх редакції за такими Правилами відповідно до виду обраних банківських послуг: - Правила надання банківських послуг Фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті, затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 27 жовтня 2010року (протокол № 294); - Пропозиція АТ «Дельта Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб - клієнтів DeltaPremier, затверджена рішенням Ряди Директорів АТ «Дельта Банк» від

11 липня 2012року (протокол № 390); - Правила надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 18 липня 2012року (протокол № 392); - Пропозиція АТ «Дельта Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, затверджена рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 22 серпня 2012року (протокол № 398).

Таким чином, згідно умов Правил надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті, затверджених рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк», правовідносини за Кредитним Договором регулюються останніми, проте через те, що вищезгадані Правила втратили чинність, в подальшому всі визначення в кредитному Договорі вживаються у значенні, встановленому Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» від 20 березня 2013року протокол №14. Правила, які регулюють дані правовідносини отримані з інтернет - сторінки Банку http://deltabank.com.ua/. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пропозицію акцептовано Банком 13 грудня 2013 року та підписано працівником банку. Тобто, Заява набрала законної сили та вважається укладеною. Окрім цього, містить всі ознаки договору, та фактично є Договором про надання банківських послуг, про отримання яких Клієнтом (див. п.п, п.п 1.1,1.2,1.3 Пропозиції і т.д) і направлялася до Банку Заява №002-28542-131213. Таким чином, Заява набрала законної сили та вважається прийнятою, а отже, укладеною.

Позивач вважає, що при укладанні вищевказаного Кредитного договору порушені його права як споживача, згідно з нормамиЗакону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки і банківську діяльність»,Закону України «Про третейські суди»,Закону України «Про інформацію»,Закону України «Про захист персональних даних»у зв`язку з чим, ним у досудовому порядку неодноразово направлялись листи про припинення порушень з боку відповідача, проте, такі вимоги були залишені без задоволення.

ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір від 13 грудня 2013 року № 002-28542-131213.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2020 року вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що обґрунтування позову в ході розгляду справи не знайшли свого об?єктивного підтвердження, підстав, з якими закон пов?язує можливість визнання договору недійсним судом не встановлено, позивачем не залучено до участі у справі в якості належного відповідача та/або співвідповідача правонаступника АТ «Дельта Банк», прав та обов?язків якого на даний час стосується даний спір, а тому суд вважав, що в задоволенні позову слід відмовити.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

02 липня 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було змінено неналежного відповідача АТ «Дельта Банк» на належного товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»). При укладенні спірного кредитного договору було порушено права заявника як споживача, згідно нормами Закону України «про захист прав споживачів», Закону України «Про третейські суди», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних». На вказане суд першої інстанції уваги не звернув.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі заявника.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

20 липня 2020 року матеріали цивільної справи № 752/24892/19 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 20 липня 2020 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки позивач звернувся з позовом, ціна якого у даній справі становить 40000 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 027,00 грн х 100 = 202700,00 грн).

Доводи інших учасників справи

У серпні 2020 року до Київського апеляційного суду від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що судом першої інстанції повно з?ясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають обставинам справи, під час прийняття рішення судом не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи

ОСОБА_1 , що викладені в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Позиція Київського апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 13 грудня 2013 року позивачем здійснено Пропозицію (оферту, у формі Заяви) № НОМЕР_2 з ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 року протокол № 14 і Тарифів Банку, зазначених в пункті 2.6. частини 2. цієї Пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, укласти з ним Договір на невизначений строк дії.

Згідно умов договору Правила та Тарифи Банку є складовою та невід`ємною частиною Пропозиції, а тому відповідно до пункту 1 частини 3 в рамках Договору позивачу було відкрито поточний рахунок, оформлено платіжну картку платіжної системи та встановлено ліміт Кредитної лінії на Рахунку у сумі та на строк відповідно до умов.

Згідно частини 2 Заяви позивачу відкрито картковий рахунок у гривнях НОМЕР_1 ; з лімітом кредитної лінії - 40 000,00 грн на 364 (календарних) дні; картка: VisaInternational та/або MastercardWorldwide та/або ВОПС Дельта.

Відповідно до пункту 2.1 частини 3, момент прийняття (акцепту) Банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже, моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття Банком Рахунку, згідно пункту 2.1 частини 2.

Пропозиція щодо укладення Договору є чинною для її прийняття Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її підписання (пункт 2.2 частина 3).

Під реквізитами заяви стоїть підпис представника Банку Махненко Д. С., а тому пропозицію акцептовано Банком 13 грудня 2013 року та підписано працівником банку, в зв?язку з чим заява набрала законної сили та вважається укладеною.

Крім того, за умовами укладеного між сторонами договору позивач погодив, що складовою та невід?ємною частиною зазначеної пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими позивач попередньо ознайомлений, повністю згодний, розуміє їх зміст і положення, яких він неухильно зобов?язується дотримуватись.

Спірний правочин підписаний з однієї сторони ОСОБА_1 , з іншої сторони працівником ПАТ «Дельта Банк» - Махненком Д. С.

09 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 195/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого Банк відступив, а Новий кредитор набув право вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов?язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов?язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (пункт 1 договору № 195/К) (а. с. 24-27, 60-61).

Згідно витягу із додатку № 1 договору № 195/К про відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 09 лютого 2018 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги, зокрема за спірним кредитним договором

№ 002-28542-131213 (а. с. 28).

20 січня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі - ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; Новий кредитор) та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Первісний кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1, згідно умов якого первісний кредитор зобов?язується передати новому кредитору Права вимоги, а Новий кредитор зобов?язується сплатити грошові кошти та прийняти Прав вимоги, на умовах, встановлених цим договором. Правом вимоги за цим договором вважається таке право грошової вимоги, строк виконання зобов?язання за яким настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за річною процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог, назва кредитного продукту та інші дані зазначені в Реєстрі боржників згідно додатку № 1, який є невід?ємною частиною договору (пункт 1.1. договору відступлення прав вимоги від 20 січня 2020 року

№ 20/01/20-1/1) (а. с. 65-68).

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до АТ «Дельта Банк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору, як на підставу своїх заявлених позовних вимог посилався на те, що при укладанні вищевказаного кредитного договору порушені його права, як споживача, згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про третейські суди», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обґрунтування позову в ході розгляду справи не знайшли свого об?єктивного підтвердження, підстав, з якими закон пов?язує можливість визнання договору недійсним судом не встановлено. Позивачем не залучено до участі у справі в якості належного відповідача та/або співвідповідача правонаступника АТ «Дельта Банк», прав та обов?язків якого на час вирішення спору стосується спірне питання.

Проте, повністю таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення повністю не відповідає.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Надаючи оцінку аргументам апеляційної скарги щодо належного відповідача у справі, яким є АТ «Дельта Банк», Київський апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З урахуванням вищенаведених норм матеріального права, 13 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір

№ 002-28542-131213.

У подальшому, а саме 09 лютого 2018 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 195/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 002-28542-131213 від 13 грудня 2013 року, згідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за спірним кредитним договором.

Вказаний договір є чинним, у судовому порядку не оскаржувався.

У подальшому, а саме 20 січня 2020 року, між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права вимоги за спірним кредитним договором.

Вказаний договір є чинним, у судовому порядку не оскаржувався.

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України вказано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Аналіз статей 512, 1077 ЦК України свідчить про те, що цивільне право розмежовує правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: договори з відступлення права вимоги (договори цесії) та договори факторингу.

За встановлених вище обставин, слід зробити висновок про те, що у ТОВ «Фінансова компанія управління активами» виникло право вимоги за спірним правочином, а відтак саме вказане товариство повинно бути відповідачем у справі. Проте, ОСОБА_1 позовні вимоги пред?явив до АТ «Дельта Банк», клопотань про заміну неналежного відповідача на належного, позивачем не заявлялось.

Відповідно до статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Районний суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору, зробив правильний висновок, оскільки позивачем неправильно визначено суб`єктний склад учасників справи, що унеможливило розгляд справи по суті, так як вказані вимоги безпосередньо стосуються прав та інтересів ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яка набула право вимоги за спірним правочином 20 січня 2020 року згідно умов договору про відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1, але вимоги до останнього позивачем не заявлялись та клопотань про залучення відповідачем не заявлялись. Враховуючи відсутність у суду апеляційної інстанції процесуальної можливості за власної ініціативи вирішувати питання та залучати до участі у справі співвідповідачів, а також замінювати первісного відповідача на належного, виправити даний недолік на стадії апеляційного перегляду неможливо, оскілки суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду позбавлений процесуальної можливості здійснювати заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

З урахуванням викладеного та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 17 квітня 2018 року у справі

№ 523/9076/16-ц, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог по суті та їх мотиви, оскільки неправильно визначений суб`єктний склад учасників справи унеможливлює розгляд справи по суті.

Оскільки підставою відмови у задоволенні позовних вимог є неправильно визначений суб`єктний склад учасників справи позивачем, оцінка аргументам заявника наведеним в апеляційній скарзі що стосуються безпосередньо суті заявлених позовних вимог Київським апеляційним судом не надається, так як підставою для відмови у позові є процесуальна неможливість здійснення розгляду справи по суті.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Під зміною судового рішення також слід розуміти як його доповнення певною частиною, так і виключення певної частини.

За таких обставин Київський апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року відповідно до правил статті 376 ЦПК України підлягає зміні, шляхом виключення з його мотивувальної частини висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог по суті та їх мотиви.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог по суті та їх мотиви.

В іншій частині Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна