РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3755/19

провадження у справі № 2/0285/242/20

28 травня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Заполовської Т.Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника Новоград-Волинського ТМО Кобриної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському

за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: заступник головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання» Руденко Микола Степанович, Житомирський обласний державний нотаріальний архів, про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду та, уточнивши позовні вимоги у березні 2020 року, просила встановити, що заповіт, складений 27.05.2019 року від імені ОСОБА_4 , посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини КНП «Новоград-Волинського МРТМО» ОСОБА_5 , зареєстрований у реєстрі за № 2, є нікчемним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом визнання за нею права на спадкування за заповітом, посвідченим 07.06.2007 року. Також просила скасувати зроблений 30.05.2019 року Житомирським обласним державним нотаріальним архівом запис № 64259818 про реєстрацію заповіту, складеного 27.05.2019 року від імені ОСОБА_4 , посвідченого заступником головного лікаря з медичної частини КНП «Новоград-Волинського МРТМО» ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 2 в Спадковому реєстрі, зобов`язавши Житомирський обласний державний нотаріальний архів внести відповідну інформацію до Спадкового реєстру.

Свої вимоги мотивувала тим, що у липні 2007 року батько позивача ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок смерті заповів все його майно їй. Вказаний заповіт посвідчений держаним нотаріусом. Вона проживала у іншому місці і коли ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, то дізналася, що тіло батька з моргу хочуть забрати якісь невідомі особи. У морзі вона зустрілася з відповідачем ОСОБА_3 , який повідомив, що її батько склав заповіт на все майно, включаючи квартиру, на його ім`я. Перевіряючи вказані обставини позивач дізналася, що інший заповіт оформлено за дві години до смерті батька і він посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини за участі двох свідків. Побачивши копію заповіту, одразу зрозуміла, що підпис та розшифровка підпису здійснено не її батьком, тому відразу звернулася до поліції з заявою про вчинення злочину. В порядку досудового розслідування в рамках кримінального провадження отриманий висновок почеркознавчої експертизи, згідно якої підпис у заповіті від 27.05.2019 року належить не її померлому батьку. Тому в силу положень ст.ст. 1247, 1257 ЦК України, він є нікчемний, оскільки не підписаний особисто заповідачем, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Тому позивач просить скасувати зроблений 30.05.2019 року Житомирським обласним нотаріальних архівом запис № 64259818 про реєстрацію зазначеного заповіту у спадковому реєстрі, зобов`язавши архів внести відповідну інформацію до спадкового реєстру. Також позивач просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом відновлення її права на спадкування по раніше складеному заповіту на її ім`я від 07.06.2007 року. Нікчемність заповіту була неочевидною і встановлена висновком почеркознавчої експертизи. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки оспорюваний заповіт ніяким чином не порушує права позивача, так як після отримання позовної заяви він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини за заповітом від 27.05.2019 року. Тобто, у позивача відсутні будь-які перешкоди для спадкування після смерті батька.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити повністю, з підстав, зазначених у уточненій позовній заяві.

Відповідач не прибув у судове засідання, у заяві просив судове засідання провести без його присутності, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Представник КНП «Новоград-Волинського МРТМО» в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки враховуючи наявність відмови ОСОБА_3 від спадщини оспорюваний заповіт ніяким чином не порушує права позивача.

Від Житомирського обласного нотаріального архіву надійшов лист, в якому у зв`язку з великим навантаженням просили судове засідання по справі провести без присутності їх представника.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які 27.05.2019 року лежали в одній палаті в кардіологічному відділенні поліклініки з покійним, пояснили, що в день смерті ОСОБА_4 до нього приходив лише один чоловік, привіз фрукти і сказав, що забере його додому. Цей чоловік пробув близько півгодини, ніяких документів підписувати не давав. Інші люди не приходили, ОСОБА_4 після операції почував себе погано, самостійно вийти з палати не міг. Приблизно через годину після відвідин чоловіка останній помер.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 07.06.2007 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9). Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Лавренюк Т.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 1-1013.

Також 27.05.2019 року о 15-20 год. ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на випадок смерті зробив таке розпорядження: на випадок смерті все своє майно, з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на момент смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_3 .

Вказаний заповіт підписаний від імені заповідача, розшифрований підпис та свідками і посвідчений Руденком Миколою Степановичем, заступником головного лікаря з медичної частини комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське МРТМО», зареєстрований в реєстрі за № 2 (а.с. 10).

З копій медичної картки стаціонарного хворого та свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19-20 год. в м. Новограді-Волинському Житомирської області у віці 81 рік (а.с. 8, 66).

Позивач ОСОБА_1 30.05.2019 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 07.06.2007 року після смерті батька. Нотаріусом заведено спадкову справу № 131/219 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 , проте повідомлено, що 27.05.2019 року батько посвідчив інший заповіт.

За заявою позивача ОСОБА_1 до ЄРДС внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000806.

За результатами призначеної почеркознавчої експертизи в рамках зазначеного кримінального провадження 06.12.2019 року отриманий висновок експерта № 1/3-422, згідно якого встановлено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Підпис» заповіту ОСОБА_4 від 27.05.2019 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2, виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Також досліджуваний рукописний текст, що читається « ОСОБА_4 » у графі «Підпис» заповіту ОСОБА_4 від 27.05.2019 року виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою (а.с. 106-118).

Згідно повідомлення завідувача Новоград-Волинської державної нотаріальної контори 22.11.2019 року до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори звернувся відповідач ОСОБА_3 з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом від 27.05.2019 року після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 78).

Також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено два чинні заповіти: від 07.06.2007 року № 1-1013, зареєстрований за № 42569274 та від 27.05.2019 року № 2, зареєстрований за № 64259818 (а.с. 120)

Вирішуючи справу по суті суд керується наступними нормами права.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Згідно вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Також згідно частини другої зазначеної статті недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Стаття 1257 ЦК України передбачає, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Спеціальною нормою, яка передбачає підстави недійсності заповіту є ст. 1257 ЦК України, якою визначено лише дві підставі недійсності заповіту.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заповіт, складений 27.05.2019 року від імені ОСОБА_4 , посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини КНП «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання» ОСОБА_5 , зареєстрований у реєстрі за № 2, не підписаний особисто заповідачем, тобто грубо порушені загальні вимоги до форми правочину, тому обґрунтованими є вимоги позивача про встановлення нікчемності вказаного заповіту.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 215 ЦК України, що визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається, проте суд зауважує на ту обставину, що нікчемність заповіту була неочевидною і встановлена висновком почеркознавчої експертизи.

Також обґрунтованими є вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування зробленого 30.05.2019 року Житомирським обласним державним нотаріальним архівом запису у Спадковому реєстрі № 64259818 про реєстрацію заповіту від 27.05.2019 року.

Позиція ж відповідача та представника КНП «Новоград-Волинського МРТМО» щодо відсутності порушень прав позивача наявністю оспорюваного заповіту є безпідставною, оскільки відмова від прийняття спадщини за нікчемним заповітом є нікчемною та не породжує ніяких правових наслідків.

Одночасно вимоги позивача про визнання за нею права на спадкування після смерті батька ОСОБА_4 за заповітом від 07.06.2007 року в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину є безпідставними, оскільки після встановлення нікчемності заповіту від 27.05.2019 року рішенням суду та скасування його реєстрації ОСОБА_1 ніяким чином не позбавлена права на реалізацію своїх спадкових справ.

Вона звернулась до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, за її заявою заведено спадкову справу № 131/2019, тому визнання права спадкування у вказаному випадку буде втручанням суду у повноваження нотаріуса, оскільки відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Оскільки ОСОБА_1 не отримала відмови нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії, тому такі вимоги суд трактує як передчасні.

Також не підлягають задоволенню і вимоги про зобов`язання Житомирського обласного державного нотаріального архіву внести відповідну інформацію до Спадкового реєстру як передчасні, оскільки самостійною підставою для внесення змін до Спадкового реєстру є рішення суду про скасування запису № 64259818 про реєстрацію заповіту, складеного 27.05.2019 року від імені ОСОБА_4 , зареєстрований у реєстрі за № 2.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак судом встановлено підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Також, оскільки відповідач ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) та звільнений від оплати судових витрат (а.с. 37), тому в порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1609,20 грн. (а.с. 1, 147) слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 4, 10-12, 74-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП відсутній) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП невідомий) - задовольнити частково.

Визнати заповіт, складений 27 травня 2019 року від імені ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання» ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 2 нікчемним.

Скасувати зроблений 30 травня 2019 року Житомирським обласним державним нотаріальним архівом запис № 64259818 про реєстрацію заповіту, складеного 27 травня 2019 року від імені ОСОБА_4 , посвідченого заступником головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання» ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 2 в Спадковому реєстрі.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять) грн. 20 коп. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 04.06.2020 року.

Головуюча суддя Т.Г. Заполовська