Справа № 418/2190/18
Провадження № 2/408/295/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син - ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 . 04 липня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Оскільки ОСОБА_2 не приймав участі в утриманні ОСОБА_3 , нею був ініційований судовий процес щодо стягнення з останнього аліментів на утримання сина. Прийняте рішення суду відповідач у добровільному порядку не виконував, через що вона була вимушена звернутись до органів державної виконавчої служби за примусовим виконанням рішення й забезпечення прав дитини на отримання присуджених коштів, але це також не допомогло. З початку 2012 року відповідач зовсім не сплачує аліменти. Син ОСОБА_3 перебуває на її повному утриманні і вихованні. Більш того, ОСОБА_2 жодним чином не спілкується з сином, не турбується про нього, не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами, духовним, психологічним та фізичним розвитком, тощо. Відношення ОСОБА_3 до батька є негативним, оскільки той пішов з сім`ї коли йому було три роки та після цього жодного разу з ним не спілкувався. Він не вважає батька членом своєї сім`ї та сприймає його як чужу людину, не хоче бачитися з ним та хоче забути про його існування. Відношення відповідача до долі сина байдуже, він є батьком лише формально, тільки у відповідності до актового запису про народження дитини. Станом на сьогодні позивач співмешкає із чоловіком ОСОБА_4 , з яким у ОСОБА_3 існують здорові відносини, який фактично став йому батьком. Син тягнеться до ОСОБА_4 , поважає і любить його.

03 січня 2019 року дана справа була відкрита провадженням та призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Під час підготовчого провадження від органу опіки та піклування у справі надійшов висновок про доцільность позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який був долучений до матеріалів справи.

21 травня 2019 року судом була залучена до участі у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

07 квітня 2020 року справа була призначена до розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Під час підготовчого провадження позивач надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримувала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов, а також заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами.

Від начальника служби у справах дітей, під час підготовчого провадження, також надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій представник підтримувала позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини.

В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який у судовому порядку був розірваний 04 липня 2008 року.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Коли ОСОБА_3 було три роки ОСОБА_2 пішов із сім`ї. З того часу їх син проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її повному утриманні, отримує усе належне для розвитку, навчається у школі.

Відповідач, з якого судовим рішенням стягнуті аліменти на користь позивача для утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі ј частки доходу, в утриманні та вихованні дитини участі не приймає, не цікавиться життям, здоров`ям, потребами і долею сина. З початку 2012 року відповідач аліменти не сплачує. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2018 складала 76270,50 грн.

Крім того, ОСОБА_2 ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 12 червня 2018 року оголошено в розшук.

Усі вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: копією свідоцтва про розірвання шлюбу; копією свідоцтва про народження дитини; копією постанови Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області про відновлення виконавчого провадження; копіями постанов Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області про встановлення обмежень щодо відповідача ОСОБА_2 ; копією розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2020; копією інформації директора ЗОШ № 34; копією акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; копією ухвали Міловського районного суду від 12 червня 2018 року; копією довідки КЗ ММР «ЦПМСД № 3» № 10131/01-24 від 22.08.2018 про стан здоров`я ОСОБА_3 ; копією соціально-психологічного висновку ОСОБА_3 № 1240 від 27.07.2018.

Висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.02.2019 № 589/02.02.01-22/22/14/19 визнано доцільним позбавлення батьківських прав визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки факти, викладені в ньому знайшли підтвердження на підставі наведених вище доказів. Відповідач їх доказами не спростовував, відзив на позов не надавав.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання власного сина, його слід позбавити батьківських прав відносно останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України (іпн. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ), позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту складення і підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 18 травня 2020.

Головуючий: