Справа №585/2683/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 22-ц/816/1162/20 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі судді

Левченко Т. А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року, від 17 вересня 2019 року та від 24 вересня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Роменська виправна колонія (№56)" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його права на таємницю кореспонденції, -

в с т а н о в и в:

Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 18 липня 2019 року відкрив провадження у даній справі. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору відмовив. Відстрочив ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі судді Євтюшенкової В.І. ухвалою від 17 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Євтюшенкової В. І. відмовив. Справу передав канцелярії суду для вирішення питання автоматичного перерозподілу справи для визначення судді для розгляду питання про відвід судді Євтюшенкової В. І.

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі судді Шульги В.О. ухвалою від 24 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Євтюшенкової В.І. відмовив.

Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 24 жовтня 2019 року у складі судді Євтюшенкової В. І. позов ОСОБА_2 залишив без розгляду. Роз`яснив позивачу право звернення до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив вказані вище ухвали від 18 липня 2019 року, від 17 вересня 2019 року, від 24 вересня 2019 року та від 24 жовтня 2019 року, подавши апеляційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

В даній справі ОСОБА_1 оскаржується ухвала суду від 24 жовтня 2019 року про залишення його позову без розгляду. Вказана ухвала суду не є рішенням суду по суті спору.

При цьому, частина 1 статті 353 ЦПК України на час подання апеляційної скарги не передбачала можливості окремого оскарження ухвали про відкриття провадження у справі, крім порушення правил підсудності, а також не передбачає можливості оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Отже ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року про відкриття провадження у справі, від 17 вересня 2019 року та від 24 вересня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді не входять до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, тому відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження в частині оскарження вказаних ухвал.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвал Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року, від 17 вересня 2019 року та від 24 вересня 2019 року, не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику відповідно до вимог ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвал Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року, від 17 вересня 2019 року та від 24 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Роменська виправна колонія («№56») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його права на таємницю кореспонденції повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Сумського апеляційного суду Т.А. Левченко