БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1422/19
Провадження № 2/497/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України (далі - МТСБУ) суму сплаченого відшкодування в розмірі 100000гривень та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1921грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачене страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, яким, стверджуючи, що не визнає позов в повному обсязі, пояснив, що сплатив постраждалому у ДТП ОСОБА_2 усю суму шкоди - остаточно в розмірі 9тис.долл.США, та на підтвердження надав розписку, завірену нотаріально і спільну їх заяву до апеляційного суду від 06.12.2016р.

Представник позивача та відповідач, надавши суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю (а.с.56), до суду з`явилися і у підготовчому судовому засіданні надали суду свої пояснення, після чого неодноразово судові засідання відкладалися з різних поважних причин, у тому числі, у зв`язку з притягненням до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 та його сповіщення про дату й місце судового засідання.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бабак А.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що питання відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП вже розглядалося у кримінальному провадженні №1кп/521/744/16 за обвинуваченням його, ОСОБА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України, та потерпілому ним, відповідачем, було відшкодовано шкоду в повному обсязі, потерпілий ОСОБА_2 претензій матеріального характеру більше не мав, про що надав розписку, з іншими вимогами матеріального характеру до нього, відповідача ОСОБА_1 , будь-хто - потерпілий, його представник, або страхова компанія - не зверталися, сума в 9тис.долл.США не була повною, а остаточною, оскільки до цього він, ОСОБА_1 , надавав допомогу потерпілому, не фіксуючи обсяг виплат. оскільки вони - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - дійшли остаточної згоди про остаточну суму відшкодування, підписавши про це заяву в нотаріуса, який її завірив, він, ОСОБА_1 , вважає, що будь-які інші суми стягненню з нього не підлягають, інакше він не виплатив всієї суми відразу, а сплачував би частинами, направивши великий розмір наявних своїх засобів на заробляння коштів.

ОСОБА_2 був притягнутий судом до участі у розгляді справи в якості третьої особи, неодноразово за різними адересами (а.с.9,79,80,81) сповіщався про дату судового засідання, - у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Вислухавши пояснення, надані сторонами у судовому засіданні, вивчивши доводи позову та відзиву і заперечень, дослідивши надані докази, встановивши факти та відповідні ним правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно матеріалів справи, 24.10.2015 року в м.Одеса о 05:05 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 , - яким керував ОСОБА_1 , та Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 , - яким керував ОСОБА_3 .

Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2016 року (справа №521/13952/16-к), відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України та йому було призначене покарання у виді 5п`ятироків позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, та стягнуто кошти в розмірі 470692грн. на користь ОСОБА_2 в якості компенсації матеріальної шкоди внаслідок ДТП .(а.с.4-7). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.12.2016р. (провадження №11-кп/785/1449/16) вирок був змінений, покарання призначено з застосуванням ст.ст.75,76 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з випробуванням та іспитовим строком 3 роки; в іншій частини вирок залишено без змін.

Згідно цього вироку в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було спричинено тілесні ушкодження у виді сполученої травми грудної клітини та кінцівок, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, сумарний відсоток постійної втрати ним загальної працездатності становить 80%, сумарний відсоток постійної втрати професійної працездатності становить 70%. (звор.стор. а.с.4).

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Mitsubishi з державним номерним знаком НОМЕР_2 були завдані значні механічні пошкодження: вартість відновлювального ремонту яких, згідно звіту №315 від 25.04.2016р. становила 104209грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий через представника, який діяв на підставі довіреності, звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 29.07.2016р. та заявою про виплату відшкодування - також від 29.09.2016р. (а.с.8-36).

Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди була визначена в розмірі 100000грн.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у зазначеному розмірі - 100000грн., що підтверджується платіжним дорученням №8921рв від 16.11.2016р. (а.с.39) відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якої страховим випадком є подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Проте, відповідно до надланої суду розписки від 06.12.2016р., копія якої міститься в матеріалах справи, потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму в рахунок відшкодування збитів, завданих в результаті ДТП від 24.10.2015р. - в розмірі 9000 доларів США, та цією розпискою зазначив, що він будь-яких матеріальних та моральних претензій до відповідча більше не має (а.с.79).

Крім того, відповідачем надано суду копію спільної заяви його та потерпілого ОСОБА_2 до апеляційнного суду Одеської області, від 06.12.2016р., згідно якої між ними досягнуто примирення за фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди; на підставі досягнутої угоди (домовленості) між сторонами, заявлений у цивільному позові ОСОБА_2 розмір шкоди ОСОБА_1 відшкодовано в повному обсязі - у межах заявлених потерпілим та визнаних обвинуваченим вимог - у частині, що перевищує страхові виплати за фактом ДТП від 24.10.2016 року. І тому цією угодою вони просили суд застосувати щодо ОСОБА_1 положення ст.75 КК України, зівльнивши ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням (а.с.80).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 06.12.2016р., що зареєстрована в реєстрі за №1314 приватним нотаріусом (а.с.81), він, ОСОБА_2 , не має до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував автомобілем марки ВМW 320 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 - будь-яких матеріальних та інших претензій за дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 24.10.2015р. в районі будинку №1/3 по Овідіопольський дорозі в місті Одеса.

З наданих суду відомостей та доказів вбачається, що ОСОБА_1 відшкодував потерпілому ОСОБА_2 шкоду, завдану вказаною ДТП, і це питання було вирішено під час розгляду кримінального провадження.

Згідно зі ст.81 цього Кодексу, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди, спричиненої ним в ДТП, і яка ним відшкодована. Доказів на спростування того факту, що відповідачем шкода відшкодована, - суду не надано і позивачем цей факт нічим не спростовано.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, - в разі відмови у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, а покладаються на позивача

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання Апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.10.2020 року.

Суддя А.В. Кравцова