Справа № 199/3154/19
Провадження № 2-зз/201/69/2020
УХВАЛА

16 жовтня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, прийнятих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2019р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, яке неможливо повернути в натурі та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, яке неможливо повернути в натурі та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2019р. було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.№86).

Ухвалою суду від 04.12.2019р. в задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено (а.с.№155).

Рішенням суду від 29.01.2020р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволені частково та стягнуті грошові кошти в сумі 293 005грн. в рахунок відшкодування вартості майна, яке неможливо повернути в натурі, та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 10 000грн. (а.с.№196-198).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.09.2020р. апеляційна скарга ОСОБА_4 повернута (а.с.№234-235).

Справа повернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 01.10.2020р. та передана судді Ткаченко Н.В.

09.07.2020р., під час знаходження справи в Дніпровському апеляційному суді, до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру серія АР № 1009729 від 19.02.2020р., про скасування заходів забезпечення позову, з посиланням на те, що 20.09.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір позики в забезпечення виконання якого, 20.09.2019р. був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О. Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_4 не виконує умови договору позики, ОСОБА_1 має намір задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна. Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2019р.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Розгляд справи відбувається відповідно до положень ст.ст. 158, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заявою представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Зі змісту ч. 1 ст.158 ЦПК України вбачається, що з заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутися лише учасник справи, яким відповідно до положень ст.ст.42, 48 ЦПК України є позивач, відповідач, третя особа.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не є учасником справи, то для нього визначений інший порядок скасування арешту, про що зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме, із заявою про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

З огляду на вищевикладене, слід відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, прийнятих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2019р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, яке неможливо повернути в натурі та відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст. ст. 158, 223, ч. 2 ст. 247, 260, 353 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, прийнятих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2019р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, яке неможливо повернути в натурі та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.