Справа № 263/9761/20
Провадження №2-з/263/52/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Осадько О.О.

представника відповідача Ярошенка Р.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТБУДІНВЕСТ АК» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить: вжити заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони на все майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилось, що належить на праві власності відповідачу ТОВ «ЕЛІТБУДІНВЕСТ АК», зокрема але не виключно на:

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0137;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0138;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0139;

земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0140.

Заяву обґрунтував тим, що він звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ТОВ ««ЕЛІТБУДІНВЕСТ АК» в розмірі 40 000 000 грн. за договором купівлі-продажу техніки та комплектуючих від 15.05.2019 р. Тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки враховуючи суттєвий розмір заборгованості та тривалий проміжок часу невиконання взятих відповідачем - ТОВ «ЕЛІТБУДІНВЕСТ АК» на себе обов`язків у позивача є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримали та просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно дно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України. Так, згідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову, відповідно до ст. 151 ЦПК України, подається в письмовій формі, має бути підписана заявником та містити, зокрема: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтуванням необхідності обраного заявником виду забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач в заяві про забезпечення позовну посилається на ймовірну можливість реалізації відповідачем зазначених в заяві земельних ділянок.

Разом з цим, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначені в клопотанні позивача земельні ділянки, які знаходяться у власності відповідача, є предметом іпотечних договорів, та відносно них встановлена заборона на відчуження.

Саме лише посилання на наявність заборгованості та на жодним чином не підтверджену інформацію про можливість реалізації майна відповідачем не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому заявником не надано жодних доказів в обґрунтування викладеного у заяві про забезпечення позову.

Також суд зазначає, що вирішуючи питання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, заявник не обґрунтовує, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому потенційного рішення суду про стягнення заборгованості. Жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Окрім того, вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилось, не пов`язана з предметом позову, оскільки предметом потенційної позовної заяви є вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано. Арешт всього майна відповідача, без зазначення його виду, кількості та вартості, може призвести до неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності, тобто такий вид забезпечення не відповідатиме принципу співмірності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому та на недоведення ефективності обраного способу для поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 149, 150, 153, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТБУДІНВЕСТ АК» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецька апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Суддя Д.В. Киян