Провадження №2/523/1021/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про позбавлення батьківських прав,-

Установив:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки - ОСОБА_3 та стягнути аліменти на її утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 2013 року по 30.04.2017 року знаходились у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання у них народилась донька, фактичні шлюбні відносини не склалися, сторони припинили спільне проживання, після цього донька залишилась проживати з матір`ю. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та матеріально не підтримує дитину, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року Суворовським районним судом міста Одеси прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. (а.с. 36,37).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів були залишені без розгляду. (а.с. 71).

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 74).

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, матеріали справи містять клопотання представника позивача-адвоката Боровик А. О. про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову. (а.с. 75).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлявся неодноразово належним чином за місцем реєстрації, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 76-79). Правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, свою правову позицію виклав в висновку від 31 липня 2020 року №01-05-3/266 вх., просив винести рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, проти задоволення позову не заперечував. (а.с. 61-63).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Судом встановлено, що сторони з 2013 року знаходилися у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблений актовий запис № 162.

З 30.04.2017 року після розірвання фактичних шлюбних відносин донька залишилась проживати з позивачкою. Позивачка з донькою були взяті на облік, як внутрішньо переміщенні особи, що підтверджується довідкою від 04.03.2019 року № 5138-, виданою Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси, фактичне постійне місце проживання: АДРЕСА_4 .

З 2018 року ОСОБА_1 знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який і займається вихованням малолітньої. У дівчинки з ним прекрасні відносини, вона його називає батьком, рідного батька не знає, позивачка разом ОСОБА_4 матеріально забезпечують родину.

З моменту припинення відносин між сторонами відповідач не виявляє будь-якої турботи про доньку, життям та розвитком малолітньої дитини не цікавиться, нормальних стосунків з нею не підтримує. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, таке ухилення полягає в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дівчинки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та матеріально не забезпечує.

Згідно характеристики з місця проживання ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своєю донькою - ОСОБА_3 . Позивачка піклується про свою дитину, бере активну участь в її вихованні, вона привчає доньку до праці, займається її додатковою освітою, особисто бере участь у вирішенні всіх питань, що виникають при навчанні в освітніх установах. У виховані дитини її допомагає ОСОБА_4 , якого дитина називає батьком. Донька весь час охайна, добре вдягнута та доглянута. Інших осіб, які брали або беруть участь у виховані ОСОБА_3 сусіди не бачили та не знають. ОСОБА_1 повністю матеріально утримує доньку, та проводять весь свій вільний від роботи час з дитиною.

Згідно з характеристики з дитячого садочку ОСОБА_3 , відвідує Одеський ДНЗ «Ясла-садок» № 42 та характеризується позитивно. Вихованням та розвитком дитини займається матір - ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 , які постійно приводять і збирають дитину.

У дівчинки є все необхідне для перебування в дитячому садочку, вона завжди чиста та охайна. Вітчим ОСОБА_4 приймає активну участь в житті групи, надає допомогу в ремонті та благоустрою.

За час перебування в закладі ОСОБА_3 рідній батько дитини - ОСОБА_2 , жодного разу не з`являвся, не цікавився життям дитини.

Згідно відповіді на адвокатський запит Адміністрація КНП «Дитячої міської поліклініки № 2» зазначила, що дитина - ОСОБА_3 перебуває на обліку в КНП «ДМП №2» ОМР з 11.03.2019 року. Позивачка уклала декларацію на медичне обслуговування своєї дитини з лікарем педіатром.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя.

Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд ухвалює судове рішення щодо малолітньої, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 СК України про розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги висновок №01-05-3/266 від 31.07.2020 року, в якому орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаюсь і на ту обставину, що сам відповідач не заперечує про позбавлення його батьківських прав відносно доньки.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - не цікавиться її вихованням, здоров`ям, не надає їй матеріальної та іншої допомоги, не спілкується з донькою, а тому суд доходить до висновку про можливість позбавлення відповідача по справі батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 200, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 164,166, Сімейного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_3 ), батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя