Справа № 301/1561/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карабиньош Іван Іванович на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року у складі судді Даруди І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання -

встановив :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що 30.01.1999 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 01. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іршавського районного суду від 10.05.2019 року шлюб між ними було розірвано. На даний час їх син є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Ужгородському торгово-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання сина, працює за кордоном, а саме в Словацькій республіці, де отримує заробітну плату, а тому має можливість утримувати дитину.

З огляду на викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 4000 грн., щомісячно до закінчення навчання, тобто до 20 серпня 2023 року.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1900 грн., на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 29.07.2020 року, до закінчення ним навчання в Ужгородському торгово-економічному коледжі Київського національного торгово-економічного університету, тобто до 20 серпня 2023 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карабиньош І.І. просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачка не виконала свого обов`язку обґрунтування та доказування пред`явленої вимоги про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Суд першої інстанції належним чином не дослідив та не надав оцінку поданим сторонами доказам і не врахував положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, при цьому не правильно застосував положення статті 185 СК України, які регулюють правовідносини щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 30.01.1999 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом № 01.

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Рішенням Іршавського районного суду від 10.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

На даний час син сторін є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Ужгородському торгово-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету на денній формі навчання, що стверджується договором № 29 від 09.08.2019 року (а.с.8-9)

Згідно договору про платне навчання загальна вартість освітньої послуги становить 48 350 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч. ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1900 грн., суд першої інстанції врахував вище зазначені вимоги закону, матеріальне становище дитини і платника аліментів та рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого позову про стягнення аліментів на навчання сина не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявний договір про платне навчання, відповідно до якого загальна вартість за навчання ОСОБА_3 становить 48 350 грн.

З матеріалів справи вбачається, що син сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Ужгородському торгово-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету на платній основі, про що зазначалося вище.

У зв`язку з навчанням за денною формою син сторін об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що останній повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, оскільки він на даний час не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини.

Дитина сторін проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, а тому всі витрати на проживання, харчування та навчання лежить на позивачу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1900 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовані і не заслуговують на увагу.

Разом з тим, обгрунтовуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції помилково послався на норми ст.185 СК України, які регулюють питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину.

Натомість, в даному випадку позивачем заявлено позов про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що регулюється нормами ст. 199, 200 СК України.

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на підстави позову та не застосував норми ст. 199, 200 СК України, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, хоч зробив правильні висновки по суті вирішеного спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 376 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови, оскільки рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Резолютивну частину рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карабиньош Іван Іванович задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року змінити в частині правового обгрунтування.

Резолютивну частину рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий :

Судді: