Справа № 333/4239/20
Провадження №2/333/2275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16

про звільнення від обов`язку утримувати неповнолітнього сина у зв`язку із смертю дитини та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 з позовом про звільнення від обов`язку утримувати неповнолітнього сина у зв`язку із смертю дитини та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного проживання з ОСОБА_2 він є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами у справі не склалось, у зв`язку з чим вони були змушені розійтись. 27.03.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заяво про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яку задоволено судом. 25.06.2018 року ОСОБА_2 отримала судовий наказ Комунарського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі №333/1520/18 та 23.04.2020 року звернулась з заявою про його примусове виконання до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). ІНФОРМАЦІЯ_2 син сторін у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер. З цих підстав, 21.07.2020 року позивач звернувся до третьої особи з заявою про закриття виконавчого провадження №58920004 та зняття всіх обтяжень, які було накладено. Відповідно до відповіді з Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 року №47305/2-16.3-34, на даний час нарахування аліментів на підставі судового наказу Коуманрського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинено. Згідно з розрахунком заборгованості від 23.07.2020 року, сума заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №58920004 станом на 17.06.2020 року становить 67 665,57 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд звільнити його від обов`язку утримувати неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю та визнати судовий наказ Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18 таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із змісту позовної заяви слідує, що сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 03.07.2020 року №2 (а.с. 41).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

З матеріалів справи слідує, що 16.05.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ №333/1520/18 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 27 березня 2018 року, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2018 року ОСОБА_2 отримала вказаний вище судовий наказ та звернулась до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання судового наказу Коуманарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18.

У зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Єдиного реєстру боржників внесено відомості, що підтверджується витягом від 31.05.2019 року (а.с. 39).

Факт неналежного виконання ОСОБА_3 обов`язків по утриманню неповнолітнього сина підтверджується розрахунком заборгованості від 06.06.2019 року, відповідно до якого, станом на 31.05.2019 року, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 33 516,36 грн. (а.с. 44).

Крім того, ОСОБА_3 за період навчання сина в школі не з`являвся, батьківські збори не відвідував, шкільним життям сина не цікавився, що підтверджується довідкою за підписом директора за класного керівника Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г.Шевченка ЗМР Запорізької області від 30.05.2019 року №01701/04 (а.с. 47).

Відповідно до довідки про розмір сплачених аліментів від 02.12.2019 року №48509/7-16.3-34, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року аліменти у розмірі 1 500 грн. (а.с. 42).

Враховуючи наявності за позивачем заборгованості по аліментам, 04.12.2019 року відповідач у справі звернулась до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстровано за №29167. Зазначена обставина підтверджується повідомленням від 16.01.2020 року №505/45/03/04-2020 (а.с. 45).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 23.07.2020 року у виконавчому провадженні №58920004, станом на 17.06.2020 року сукупний розмір заборгованості зі сплати ОСОБА_3 аліментів за виконавчим документом становить 67 665,57 грн. (а.с. 43).

Із змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовну вимогу про звільнення його від сплати аліментів у зв`язку із смертю сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21.07.2020 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №886, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

З цих підстав, 21.07.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про закриття виконавчого провадження №58920004 та зняття всіх обтяжень, арештів, які було накладено, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із змісту повідомлення за підписом начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 року №47305/2-16.3-34, нарахування аліментів згідно з судового наказу від 25.06.2018 року №333/1520/18 припинено. Крім того, зазначеним повідомленням ОСОБА_3 роз`яснено право на звернення до суду з позовною заявою про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, в порядку ст. 197 СК України. (а.с. 8).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3).

Як встановлено судом, станом на час розгляду справи по суті стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18, припинено.

Доказів протилежного матеріали справи №333/4239/20 не містять та позивачем не надано.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення, невизнання чи оспорення відповідачем прав ОСОБА_3 , а також продовження стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина після його смерті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині звільнення його від обов`язку утримувати неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із смертю останнього.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині судом також враховано, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, в порядку ст. 197 СК України.

При розгляді позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18 таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з того, що, згідно з п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (ч.1). У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч. 7). У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (ч. 8).

Таким чином, з огляду на те, що позивач, в порушення вимог ч.ч. 7,8 ст. 170 ЦПК України, звернувся до суду з вимогою про визнання судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року №333/1520/18 таким, що не підлягає виконанню, що не відповідає нормам ст. 170 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_3 в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, судом покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 11.12.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова