Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5189/19 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В.
у цивільній справі №274/5189/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначала, що 30.11.2018 року вони з відповідачем уклали шлюб та є батьками сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач працює офіційно, тому, на її думку, може сплачувати вказані кошти. Однак свої обов`язки по матеріальному утриманню дитини не виконує, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, оскільки син потребує постійного догляду.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.08.2019 року і до досягнення сином повноліття.
Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В решті позовних вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду змінити та ухвалити нове судове рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті рішення залишити без змін. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів незаконне та необґрунтоване, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, судом першої інстанції було встановлено, що відповідач є батьком ще трьох дітей від інших шлюбів, які перебувають на його утримані. Крім того, у поданому відповідачем до суду відзиві на позовну заяву було наведено обґрунтування того, що на кожного з чотирьох дітей відповідача (включаючи сина позивачки) повинно припадати по 1/8 частині заробітку (доходу). В оскаржуваному рішенні суду зазначено, що «позивачкою не надано належних доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі та не спростовано відзив відповідача». Тобто, позивачем не спростовано доводи відповідача щодо можливості стягнення з останнього аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). Апелянт вважає, що встановивши це, суд безпідставно та в порушення норм діючого законодавства стягнув з відповідача на користь позивачки на утримання дитини 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу). Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції неправильно застосовані норми ч.1 ст.182, ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного вирішення справи.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому в цій частині не переглядається судом апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини(а.с.8).
Відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 м.Біла Церква, його дохід з лютого 2019 по липень 2019 становив 75239,04 грн., з яких відраховано 12542,35 грн. аліментів та 1128,59 грн. військового збору(а.с.12).
Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від інших шлюбів, які перебувають на його утриманні(а.с.30-32).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.
Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини, а тому аліменти слід стягувати за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність покладення на відповідача обов`язку утримувати дитину та про часткове задоволення позову.
Разом з тим, суд не врахував, що на утриманні відповідача перебуває ще троє дітей. А тому з метою дотримання рівності прав всіх дітей слід визначити розмір аліментів на користь позивачки в 1/8 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, після виповнення старшій дитині відповідача 18 років (у грудні 2020 року) позивачка не позбавлена можливості подати позов про збільшення розміру аліментів.
За наведених обставин та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК апеляційний суд змінює оскаржуване рішення в частині визначення частки стягнутих аліментів.

Розгляд справи за відсутності сторін обумовлений необхідністю забезпечення отримання позивачкою аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу).
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: