Справа № 199/8790/19
(2/199/415/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Купецькій Г.О.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Охрименка М.І.

представника третьої особи Тарасевич С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»», третя особа Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» та Первинна профспілкова організація Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "укррічфлот" " Дніпропетровський річковий порт", про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»», з урахуванням уточнень просив суд визнати незаконним відсторонення від роботи змінного капітана другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» ОСОБА_1 з 13.09.2019 по 11.10.2019; визнати незаконними та скасувати Наказ 14/к від 11.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"; поновити ОСОБА_1 на посаді змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"; у зв`язку з незаконним звільненням зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 до моменту поновлення на роботі; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 травня 1989 року позивач працює в Дніпропетровському річному порту (нині Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»)

Останнім наказом про прийняття на роботу від 27.02.2019 позивач був прийнятий на роботу до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на посаду першого помічника капітана - другого помічника механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту з 01.03.2019 р. з окладом згідно штатного розпису. 13.09.2019 позивач перебував на робочому місті на судні т/х «БТ-470». У 18:00 год. позивачу зателефонував головний диспетчер і повідомив про зміну командного складу - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , хоча зміна (вахта) позивача ще не завершилась. 18.09.2019 позивач звернувся із письмовою заявою до директора ДРП АСК «Укррічфлот» Короткого Ю. В. з проханням повідомити про причини зміни командного складу 13.09.2019 р. на судні т/х «БТ-470».

20.09.2019 відносно позивача було сфабриковано дисциплінарне провадження та видано наказ № 56-упцр від 20.09.2019 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» змінного капітана - другого помічника механіка (суднового) т/х "«БТ-470»" буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону ОСОБА_1 , оголошено догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АСК "Укррічфлот" та вимог посадової інструкції, що не відповідає дійсності.

07.10.2019 позивач знову звернувся із письмовою заявою до директора ДРП АСК «Укррічфлот» Короткого Ю. В. з проханням повідомити на підставі чого позивача перевели працювати в порт та на яку посаду, але відповіді не отримано.

11.10.2019 позивачу було вручено наказ № 14/к про звільнення ОСОБА_1 змінного капітана другого помічника механіка (суднового) т/х «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону, 11.10.2019 р. згідно із п. 3 ст.40 КЗпП України.

Позивач наголошує на тому, що він є членом профспілки Первина Професійна Спілка "Правозахисники Країни", яка згоди на звільнення позивача не надавала.

Позивач вважає, що наказ № 14/к від 11.10.2019 р. не відповідає дійсності, оскільки жодних порушень допущено не було. Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності є повністю сфабрикований за відсутності складу дисциплінарного проступку. Акт службового розслідування від 09.10.2019 р. та протокол робочої групи з розгляду результатів службового розслідування від 11.10.2019 р., на які посилається відповідач у Наказі № 14/к - є повністю сфальшованими.

Таким, чином 13.09.2019 р. під час фактичного відсторонення позивача з роботи, відповідачем було порушено вищезазначені норми трудового права оскільки умов, за яких закон допускає відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом були відсутні. Наказ № 14/к від 11.10.2019 р. не відповідає вимогам трудового законодавства у зв`язку з чим є незаконним.

Спричинення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок незаконних дій відповідача позивач від моральних страждань та переживань захворів, ним було витрачено багато грошей на лікування для того, щоб повернутись до своєї роботи, на підтвердження чого у відповідача знаходиться лікарняний лист. Спричинена моральна шкода виразилась в приниженні позивача перед співробітниками членами команди та трудовим колективом, в якому ОСОБА_1 пропрацював майже 30 років.

Не погоджуючись з позовними вимогами в повному обсязі представником відповідача до суду надано відзив, в якому зазначено, що під час звільнення позивача, АСК «Укррічфлот» було повністю дотримано встановлену законодавством процедуру, а наказ про звільнення містить повне обґрунтування законності підстав його звільнення. Також, вважає необґрунтованими вимоги позивача про незаконність відсторонення його від роботи на час службового розслідування, оскільки таке відсторонення відбулося зі збереженням заробітної плати, а отже відповідач жодним чином не порушив трудові права та гарантії позивача.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відзив відповідача підлягає відхиленню, оскільки його складено з порушенням вимог ч. 3 ст. 178 ЦПК України, а саме не надано документу, що підтверджує повноваження представника відповідача, а додані до відзиву копії документів є не допустимими, оскільки вони належним чином не завірені.

У письмових поясненнях, наданих Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни», зазначено, що ОСОБА_1 є членом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», що підтверджується рішенням № 09-09-2019/1. Під час розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади 09.10.2019 представника профспілки не допустили на територію підприємства. Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не повідомлялась про можливе звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим згоди на нього не надавала. З огляду на викладене Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» вбачає наказ про звільнення незаконним.

У письмових поясненнях, наданих Первинною профспілковою організацією Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Дніпропетровський річковий порт", зазначено, що на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 27.02.2019 останнього було прийнято в члени Української професійної спілки працівників річкового транспорту. На ім`я голови профспілкового комітету надійшло подання, яким АСК «Укррічфлот» просило надати згоду на звільнення першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_1 з займаної посади за п. 3 ст.40 КЗпП України. Під час засідання профспілкового комітету 10 жовтня 2019 року, при розгляді зазначеного подання на звільнення, ОСОБА_1 був присутній на засіданні, але заявив, що він вступив до іншої профспілки (не повідомив до якої) та відмовився брати участь у розгляді питання про його звільнення. Заяву про виключення його із членів Української професійної спілки працівників річкового транспорту ОСОБА_1 не подавав, тому члени профкому прийняли рішення продовжити розгляд подання на звільнення. За результати розгляду подання АСК «Укррічфлот» на звільнення ОСОБА_1 та наданих документів та матеріалів, що стали підставою для звернення з вказаним поданням, членами профкому було прийнято рішення про надання згоди профспілкового комітету на звільнення з 11.10.2019 року першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_1 із займаної посади за п.3 ст. 40 КЗпП України. З огляду на викладене, Первинна профспілкова організація Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" " Дніпропетровський річковий порт" вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Ухвалою від 01 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 грудня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові та заявах по суті.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, письмових поясненнях та заявах по суті.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є груповим механіком флоту, до обов`язків якого входить перевірка технічного стану судна, передача даних в техорганізацію. Зазначив, що до його обов`язків також входить, зокрема, вимір палива при контрольних замірах. Так, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_1 було замірено об`єм палива, під час якого встановлено, що загальна кількість палива становила не той об`єм, що був заявлений вранці капітаном, про що складено відповідний акт.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що був спостерігачем, як пришвартовувалось судно т/х «БТ-470», що було заборонено. Він є також свідком, як в присутності капітана ОСОБА_6 відбувалась передача коштів. При ОСОБА_7 були зроблені заміри палива в присутності ОСОБА_6 . Про заміри палива складений акт, де зафіксовані різниця між поданими даними об`єму палива та наявним об`ємом.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він приймав участь у встановленні факту злива палива, про що складено відповідний акт в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На момент складання акту на вахті був капітан ОСОБА_6 . Зазначив, що на буксирі встановлена система навігації, яка фіксує витрати палива та передає за допомогою інтернету дані щодо цих показників. Дані щодо об`єму палива передає капітан та відповідальна особа, разом з тим, якщо інша особа буде передавати дані, можливості її ідентифікувати як іншу не має.

Вислухавши сторони та їх представників, покази свідків, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2019 року відповідно до Наказу № 20 к-пр, позивач був прийнятий до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на посаду першого помічника капітана-другого помічника механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту з 01.03.2019 з окладом згідно штатного розпису.

На підставі Наказу від 11 жовтня 2019 року № 14/к, виданого директором з управління персоналом позивача було звільнено з посади першого помічника капітана-другого помічника механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту за систематичне невиконання, без поважних причин, покладених на нього обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Так, в основу наказу від 11 жовтня 2019 року № 14/к про звільнення позивача з посади було покладено Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АСК «Укррічфлот» та вимог посадової інструкції.

В наказі про звільнення зазначено, що актом службового розслідування від 09 жовтня 2019 року встановлено, що змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) т/х «Бт-470» буксирного флоту групи портфлоту центрального регіону ОСОБА_1 13.09.2019 року було подано недостовірні дані про залишки паливо-мастильних матеріалів на судні «БТ-470», чим порушено: п. 1.1. Наказу від 10.08.2018 № 117/а «Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності»; ч. 1, 2 розділу «Відповідальність» посадової інструкції змінного капітана другого помічника механіка (суднового); п. 16.1, 16.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку АСК «Укррічфлот».

З наказом про звільнення позивач ознайомлений 11 жовтня 2019 року, про що зроблено у наказі відповідний підпис позивача із відміткою про його незгоду.

Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що його звільнення проведено з порушенням чинного законодавства про працю, а також на те, що дисциплінарних порушень не вчиняв.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9, за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло одного року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 20 вересня 2019 року притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Наказ № 56-упцр від 20.09.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення догани ОСОБА_1 позивачем окремо не оскаржувався.

Відповідно до посадової інструкції змінний капітан другий помічник механіка (суднового) повинен знати, керуватись в своїй роботі та виконувати Правила внутрішнього трудового розпорядку.

Посадовою інструкцією встановлено відповідальність працівників за якість та своєчасність виконання обов`язків, які покладені на нього нормативними актами Філії та цією посадовою інструкцією за дотримання трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку.

Суд звертає увагу на те, що посадова інструкція є організаційно-правовим документом, в якому визначено основні завдання, обов`язки, права і відповідальність працівника при виконанні роботи на певній посаді (за відповідною професією), при цьому приписи ст.29 КЗпП України передбачають обов`язок роботодавця ознайомити працівника з посадовою інструкцією, в той час як узгодження посадової інструкції з працівником, як на тому наполягала апелянт, нормами діючого трудового законодавства не передбачено.

Позивач із посадовою інструкцією ознайомлений, що підтверджується наявністю підпису позивача в листі ознайомлення з посадовою інструкцією (а.с. 35 зворотня сторона).

Правилами внутрішнього трудового розпорядку та корпоративної культури для працівників АСК "Укррічфлот", визначено, що працівники зобов`язані:

- сумлінно виконувати завдання та обов`язки, передбачені трудовим договором (контрактом) та посадовою (робочою) інструкцією; правила та положення , затверджені в Компанії у встановленому порядку;

- виконувати інші обов`язки, передбачені чинним законодавством України, наказами та іншими локальними нормативними актами Компанії.

Наказом від 10.08.2018 р. №117/а "Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності", із змінами, внесеними наказом від 07.09.2018 р. №127/1а, на змінного капітана - другого помічника механіка (суднового) покладено обов`язок із забезпечення здійснення належного обліку ПММ, шляхом проведення щоденних замірів та подання добових звітів щодо фактичних витрат та залишків ПММ, що знаходяться на борту судна.

Згідно наказу АСК "Укррічфлот №143/1 від 13.09.2019 р. була створена комісія з розслідування обставин несанкціонованого швартування та паливовикористання екіпажом судна "БТ-470", що мали місце 13.09.2019 р. на р. Дніпро в районі кар`єру ПАТ "Запорізьке кар`єроуправління", м. Запоріжжя.

Наказом № 9-а/к від 13 вересня 2019 року «Про відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків членів екіпажу т/х «БТ-470» на період розслідування обставин щодо несанкціонованого швартування та паливо використання» відсторонено з 14.09.2019 від виконання своїх посадових обов`язків, до закінчення службового розслідування, зі збереженням заробітної плати на час відсторочення, зокрема, ОСОБА_1 .

Як вбачається з акту службового розслідування обставин несанкціонованого швартування судна «БТ-470» Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до стороннього судна та паливо використання від 09 жовтня 2019 року, мало місце неналежне виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) ОСОБА_1 , а саме, в порушення Наказу від 10.08.2018 р. № 117/а "Про введення додаткових заходів та посилення відповідальності за порушення правил використання ПММ та звітності", останній, 13.09.2019 року, під час виконання своїх посадових обов`язків, не здійснив фактичні заміри витрат та залишків ПММ, що знаходились на борту судна, що призвело до подання недостовірних даних щодо залишків палива.

Дані обставини підтверджені актами від 13 жовтня 2019 року, з огляду на які кількість палива станом на 13:10 становила 4355 л., в той час, як станом на 7:00, згідно даних переданих змінним капітаном - другим помічником механіка (суднового) ОСОБА_1 з судна "БТ-470", залишки палива складали 4080 л., та показами свідків.

Як зазначено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. №9, слід враховувати лише ті заходи і дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст.151 КЗпП), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що | визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

З урахуванням викладеного, а також того, що до працівника наказом №56-упцр від 20.09.2019 р. раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, яке не погашене часом, не зняте до закінчення встановленого річного строку, зазначене вище порушення (невиконання) обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд погоджується з доводами представника відповідача про законність підстав для звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП.

Одночасно, суд не погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем чинного законодавства про працю при звільненні щодо відсутності попередньої згоди профспілкового органу на звільнення позивача.

Так, відповідно до ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п. п. 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за заявою ОСОБА_1 від 27 лютого 2020 року останнього прийнято в члени Української професійної спілки працівників річкового транспорту.

Постановою Президії Українського комітету Профспілки працівників річкового транспорту № 19/11 від 08.09.2008, профспілковим (цеховим профспілковим) комітетам філій АСК «укррічфлот» делеговано повноваження щодо розгляду подань АСК «Укррічфлот» стосовно звільнення працівників, які знаходяться в штатному розписі апарату управління АСК «Укррічфлот», а працюють територіально в Чернігові, Дніпрі, Запоріжжі, Херсоні або Великове.

Згідно протоколу Первинної профспілкової організації Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "укррічфлот" № 66 від 10.10.2019, 10 жовтня 2019 року було розглянуто подання АСК «Укррічфлот» на звільнення першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» Добротвора О.П. з займаної посади за п. 3 ст.40 КЗпП України, за результатами розгляду якого постановлено дати згоду профкому на звільнення з 11 жовтня 2019 року першого помічника капітана-другого помічника механіка (судового) т/х «БТ-470» буксирного флоту відділу управління флотом та диспетчеризації експлуатаційного департаменту ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗпП.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган (ч. 6 ст. 43 КЗпП України).

Позивач в судовому засіданні наголошував на тому, що наразі він є членом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», проте належних та допустимих доказів повідомлення про виключення позивача із членів Української професійної спілки працівників річкового транспорту суду не надано.

Таким чином, суд приходить до того, що відповідачем при звільненні позивача дотримано вимоги ст. 43 КЗпП України.

Відмовляючи в задоволені позовної вимоги про визнання незаконним відсторонення від роботи змінного капітана другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» ОСОБА_1 з 13.09.2019 по 11.10.2019, суд виходить з того, що відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. з правового аналізу положень ст.46 КЗпП вбачається, що зазначена стаття дає право І власникові або уповноваженому ним органу відсторонювати працівника від роботи. При цьому, відсторонення від роботи є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження (реалізація профілактичних (запобіжних) функцій та негативних наслідків. Відсторонення передбачає примусове недопущення працівника на певний термін до роботи, яку він зобов`язався виконувати відповідно до трудового договору, з метою встановлення усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та забезпечення законодавчо встановлених гарантій відстороненого працівника на оплату праці (за виключення випадків коли відсторонення здійснюється без збереження заробітної плати). В даному випадку, позивача було відсторонено від роботи на час проведення службового розслідування зі збереженням заробітної плати, а отже наявність підстав та обставин, за яких відбулось тимчасове відсторонення, із забезпеченням гарантій на оплату праці в період відсторонення, - жодним чином не порушили трудові права та гарантії ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суд давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00 параграф 23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року).

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем по справі доведено належними та допустимими доказами, що звільнення позивача відбулося без порушення законодавства про працю, а позивачем законність такого звільнення не спростував. З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання незаконним відсторонення від роботи змінного капітана другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» ОСОБА_1 з 13.09.2019 по 11.10.2019, визнання незаконними та скасування Наказу 14/к від 11.10.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді змінного капітана - другого помічника механіка (судового) теплоходу «БТ-470» буксирного флоту групи портофлоту центрального регіону Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 до моменту поновлення на роботі, та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., є похідними від первісних, тому задоволенню також не підлягають.

Питання судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»», третя особа Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» та Первинна профспілкова організація Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" " Дніпропетровський річковий порт", про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2020.

Суддя О.О. Богун

03.12.2020