Провадження № 4-с/263/45/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Є.С., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хараджи Олександра Спиридоновича,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії держаного виконавця, в якій просить суд:

1. поновити пропущений строк на подання скарги;

2. визнати неправомірними постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хараджи О.С. про накладення на ОСОБА_1 штрафів ВП № 61165606 від 13 березня 2020 року у розмірі 1700 грн.; ВП № 61165474 від 13 березня 2020 року у розмірі 1700 грн.; ВП № 61165606 від 23 вересня 2020 року у розмірі 3400 грн.; ВП № 61165474 від 23 вересня 2020 року у розмірі 3400 грн. та скасувати їх;

3. зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хараджи О.С. або іншу уповноважену особу вчинити дії по припиненню стягнення з ОСОБА_1 за вищезазначеними скасованими постановами про накладення штрафів та по поверненню ОСОБА_1 вже стягнутих коштів.

Згідно із вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене вище, скарги на постанови державного виконавця про накладення штрафу не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатися адміністративним судом.

Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 344/21436/18 (провадження № 14-596цс19), від 21 серпня 2019 року у справі № 381/2126/18 (провадження № 14-324цс19), від 11 вересня 2019 року у справі № 925/138/18 (провадження № 12-74гс19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 753/22823/18-ц (провадження № 14-425цс18) та від 16 жовтня 2019 року у справі № 1940/1957/18 (провадження № 11-608апп19).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Застосовуючи аналогію закону, слід дійти висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою за вимогами, що підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 3, 186, 447, 449 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хараджи Олександра Спиридоновича.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до Донецького окружного адміністративного суду із зазначеними вимогами.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud0519.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С. Ікорська