ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 березня 2020 року

м. Харків

справа № 619/2905/19

провадження № 22-ц/818/1059/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Бурлака І.В., Маміної О.В.,

Учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2019 року, ухвалене суддею Жорняк О.М., в залі суду в м. Дергачі,

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він сплачує аліменти на підставі вказаного рішення суду.

05 квітня 2014 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , від сумісного шлюбу з нею є діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на піставі судового наказу Дергачівського районного суду від 02 липня 2019 року.

На даний час він має незначний заробіток і невзмозі утримувати двох неповнолітніх дітей, так як йому не вистачає на необхідні побутові потреби та на проживання, тому змушений звернутися з даним позовом до суду.

У зв`язку із чим просив зменшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.08.2009 з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.08.2009, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі або направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів того, що матеріальний стан позивача погіршився. Судом першої інстанції не було витребувано довідки про заробітну плату позивача. Суд першої інстанції формально підійшов до розгляду вказаної справи. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Вказує, що звертаючись з позовом до суду, позивач по справі фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів , як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та стягувана (першої дружини). Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю ще у 2014 році, суд не може брати до уваги, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було. Зазначає, що судом не було враховано, що як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Відзив мотивований тим, що суд першої інстанції врахував всі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення позову. Вказує, що позивач завжди вчасно сплачує аліменти, вчасно та в достатній мірі виконує обов`язок щодо утримання та забезпечення своєї доньки.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягується з позивача на утримання доньки.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.08.2009 з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Вільшанською селищною радою, за актовим записом № 03, де в графі батько є ОСОБА_1 , в графі мати є ОСОБА_2 .

Факт сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи на підставі виконавчого листа № 2-1924/2009, виданого 01.09.2009 та постановою № 803/5 про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2009.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 05 квітня 2014 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 42.

Згідно судового наказу, виданого Дергачівським районним судом Харківської області з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 22.10.2019, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 11372 обласної дитячої клінічної лікарні, ОСОБА_5 має діагноз захворювання - фунциклююче овальне вікно серцевого захворювання, що також підтверджується наданими виписками з інших медичних установ про те, що дитина хворіє.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ятастатті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що матеріали справи не містять довідки про заробітну плату позивача.

Між тим, за змістом ст. 192 СК України зміна сімейного стану є окремою підставою для зменшення розміру аліментів.

Той факт, що сімейний стан позивача з часу ухвалення рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.08.2009 року змінився - підтверджений матеріалами справи.

Відповідач вказує, що позивач створив іншу сім`ю ще у 2014 році, що у дитини нової дружини позивача від першого шлюбу є власний батько, який зобов`язаний її утримувати, що справа про стягнення аліментів на ОСОБА_4 має штучний характер.

Вказані доводи висновків суду не спростовують, оскільки судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого позивач зобов`язаний утримувати та з народженням якого змінився його сімейний стан, що є підставою для зменшення аліментів.

Якщо відповідач несе додаткові витрати на лікування доньки, вона не позбавлена можливості позиватися про стягнення таких витрат відповідно до ст. 185 СК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - І.В. Бурлака

О.В. Маміна