ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/7528/19
Провадження № 22-ц/4820/724/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №676/7528/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року (суддя Шевцова Л.М., повне судове рішення складено 29 січня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 зазначала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.11.2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14.07.2017 та до повноліття дитини. Позивачка вказувала, що підставою для визначення судом аліментів у розмірі 1/6 доходу відповідача слугувала та обставина, що на утриманні ОСОБА_1 перебувала його неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він сплачував аліменти в розмірі ј частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття. ОСОБА_2 вважає, що оскільки на даний час виплата аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 припинилась і відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки працює та має стабільний заробіток, тому просила суд змінити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , збільшивши їх розмір до ј усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, стягнених за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.11.2019 року та до повноліття дитини. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст.ст. 182, 189 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вказує, що суд в повній мірі не врахував ту обставину, що його старша донька продовжує навчання у вищому навчальному закладі, що в силу норм ст. 199 СК України зобов`язує його, як батька, утримувати та сплачувати аліменти до досягнення старшою донькою двадцяти трьох років. Також, на думку апелянта судом було допущено неповноту у дослідженні доказів та неправильність їх оцінки, що призвело до помилкових висновків, які не відповідають обставинам справи, зокрема те, що відповідач за наданими ним квитанціями сплачує не аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , а продовжує надавати їй матеріальну допомогу. А тому апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2017 та до повноліття дитини (а.с.8).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08.07.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.06.2013 року та до повноліття дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 досягла повноліття та продовжує навчання в Національному університеті харчових технологій на факультеті готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується Договором №Б08кТУд002 від 13.08.2018 року про надання освітньої послуги (а.с. 25-29).

Згідно довідки Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради від 21.12.2019 року №1530/01-20 ОСОБА_1 за місцем основної роботи працює в Департаменті житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради на посаді головного спеціаліста відділу енергоменеджменту та енергозбереження (а.с. 40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працевлаштований та має стабільний дохід, на його утриманні інших неповнолітніх дітей не перебуває, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки з 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача до 1/4 частку від заробітку (доходу) щомісячно, адже майновий стан ОСОБА_1 змінився в зв`язку з припиненням сплати аліментів на утримання старшої доньки. І саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В силу роз`яснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з огляду на зміну матеріального стану ОСОБА_1 (у останнього з 09 січня 2019 року припинилися аліментні зобов`язання згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08.07.2013 року щодо утримання доньки ОСОБА_4 ), стану здоров`я дитини та платника аліментів, розміру витрат, які несе позивачка на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , виходячи із рівного обов`язку батьків утримувати дітей дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того встановлено, що за віком відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, як платника аліментів, що б унеможливлювали сплату ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі суду не надав, а тому суд першої інстанції прийшов до беззаперечного висновку про можливість сплати ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Щодо доводів апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не було враховано, що старша донька відповідача продовжує навчання у вищому навчальному закладі, що в силу норм ст. 199 СК України зобов`язує його, як батька утримувати та сплачувати аліменти до досягнення старшою донькою двадцяти трьох років, то такі не заслуговують на увагу і судом першої інстанції було надано їм належну оцінку та спростування.

І на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що надані відповідачем квитанції про сплату ним на користь повнолітньої дочки ОСОБА_4 платежів із цільовим призначенням «аліменти» не є доказами наявності аліментних зобов`язань ОСОБА_1 щодо утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 до досягнення нею 23 річного віку за умови продовження навчання і потреби дитини у матеріальній допомозі. Адже, виходячи з аналізу норм ст.ст. 198-200 СК України аліментні зобов`язання виникають на підставі рішення суду, яким визначається розмір аліментів, а тому суд першої інстанції, оцінивши у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України надані учасниками справи докази, прийшов до вірного висновку про те, що сплачені ОСОБА_1 кошти на користь доньки ОСОБА_4 є матеріальною допомогою батька на час навчання доньки у навчальному закладі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на утриманні відповідача перебувають батьки пенсіонери, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані доводи не були підставою заперечень відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції та ним не надавалися відповідні докази на підтвердження зазначених обставин і судом першої інстанції ці обставини не перевірялися.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення судом першої інстанції в рішенні часу, з якого підлягають стягненню аліменти у новому розмірі.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення слід змінити, зазначивши дату початку стягнення аліментів «з дня набрання рішенням законної сили».

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384, 389, 390ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити в абзаці третьому резолютивної частини рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року посилання на дату, з якої підлягають стягненню аліменти, зазначивши дату «з дня набрання рішенням законної сили».

В решті рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай