Справа № 201/4707/20
Провадження № 2/201/2247/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання припиненими трудових відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 травня 2020 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання припиненими трудових відносин.

В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що ним було здійснено всі необхідні дії, з метою звільнення його з займаної посади директора ТОВ «Хеопс А», за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Проте, 19 березня 2020 року жоден з учасників ТОВ «Хеопс А» на збори не з`явився. У зв`язку з неявкою на збори часників, в кількості, достатньої для проведення голосування та прийняття рішень по питанням порядку денного, загальні збори ТОВ «Хеопс А» були закриті. Відтак, у зв`язку з неявкою учасників ТОВ «Хеопс А» на загальні збори, позивач позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною першою стати 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначенип строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. На підставі викладено просить суд, Трудові відносини ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) з ТОВ «Хеопс А» (Код ) визнати припиненими з 19 березня 2020 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КзПП України. Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради здійснити реєстраційні дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «Хеопс А» (Код ).

Ухвалою судді від 22 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання припиненими трудових відносин (а.с. 22).

Ухвалою судді від 22 травня 2020 року суд перейшов до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання припиненими трудових відносин в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

Представник позивача у судове засідання надав заяву в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі.

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи надав заперечення на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову в частині зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради здійснити реєстраційні дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «Хеопс А» (Код ).

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 19 жовтня 2005 року ОСОБА_1 , було призначено на посаду Генерального директора ТОВ «Хеопс А».

Відповідно до ст. 21 КзПП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору, укладеного на невизначений термін, за угодою сторін.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Бажаючи припинити трудові відносини з відповідачем, а також враховуючи той факт, що фактично, вказані трудові відносини вже були припинені, 26 листопада 2019 року, позивачем на адресу загальних зборів ТОВ «Хеопс А» було надано заяву про звільнення з посади Генерального директора, за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України та здійснення всіх необхідних дій для проведення державної реєстрації відповідних змін до відомостей, що містяться в ЄДРПОУ.

11 лютого 2020 року позивачем, як виконавчим органом Товариства, було направлено всім його учасникам - Повідомлення про проведення 19 березня 2020 року Загальних зборів учасників ТОВ «Хеопс А».

Позивачем було здійснено всі необхідні дії, з метою звільнення його з займаної посади директора ТОВ «Хеопс А», за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

Проте, 19 березня 2020 року жоден з учасників ТОВ «Хеопс А» на збори не з`явився. Учасники ТОВ «Хеопс А» були належним чином, відповідно до ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», повідомлені про час та місце проведення Загальних зборів ТОВ «Хеопс А», а також ознайомлені з порядком денним зборів.

Від жодного з учасників не надійшло повідомлення про участь у зборах через своїх повноважних представників та/або причини неявки до зборів Товариства.

У зв`язку з неявкою на збори часників, в кількості, достатньої для проведення голосування та прийняття рішень по питанням порядку денного, загальні збори ТОВ «Хеопс А» були закриті.

Статтями 97, 98 ЦК України встановлено, що органами управління є загальні збори його засновників (учасників) і виконавчий орган, який відповідно до ст. 99 ЦК України створюється та встановлюється його компетенцію і склад за рішенням загальних зборів.

Пунктом 3 частини 4 статті 145 ЦК України встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить створення та відкликання виконавчого органу товариства.

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено виключний перелік відомостей що містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу. Відомості про керівника юридичної особи є обов`язковими для внесення в Єдиний державний реєстр.

Частиною 4 статті 17 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (в тому числі зміни керівника) подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру.

Тобто, державним реєстратором здійснюється відповідна реєстраційна дія змін на підставі документів, вичерпний перелік яких встановлений ст. 17 Закону.

Аналіз наведених положень говорить про те, що процес державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як явище, є похідним від процесу прийняття суб`єктами господарювання тих або інших рішень, тобто державним реєстратором не приймається будь-яке додаткове рішення, а лише здійснюється відповідна реєстраційна дія по внесенню до Єдиного державного реєстру таких змін.

Отже, чинним законодавством України не передбачено іншого порядку звільнення та призначення керівника юридичної особи, окрім подання заявником встановленого пакету документів на внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

За викладеного, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивача про визнання його звільненим із посади директора ТОВ «Хеопс А» з 19 березня 2020 року на підставі ст. 38 КЗпП України.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість вимог позивача в частині зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради здійснити реєстраційні дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «Хеопс А» (Код ), оскільки діючим законодавством не передбачено порядок виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», ст. ст.97, 98, 99, 145 ЦК України, ст.ст.21, 24, 38 КзПП України ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання припиненими трудових відносин задовольнити частково.

Трудові відносини ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) з ТОВ «Хеопс А» (Код ) визнати припиненими з 19 березня 2020 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КзПП України.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Батманова