Справа № 513/13/20
Провадження № 2/513/168/20
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Власенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Ройлянська сільська рада Саратського району Одеської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
11 січня 2020 року представник позивачки адвокат Власенко Л.В. звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 16 вересня 2020 року (а.с.76-78), просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_1 . У лютому 2013 року позивачка на прохання свого племінника ОСОБА_3 зареєструвала його за вказаною адресою, оскільки останній після звільнення з установи відбування покарань, не міг отримати паспорт громадянина України. Деякий час відповідач проживав за місцем реєстрації, але з серпня 2018 року винайняв житло в АДРЕСА_2 , де і проживає по теперішній час. Позивачка сплачує за нього комунальні послуги, не може оформити субсидію та розпорядитись житлом на власний розсуд. В добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації.
Позивачка та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. В судове засідання на 01 жовтня 2020 року не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, надали згоду на заочний розгляд справи (а.с. 81).
Відповідач ОСОБА_3 , був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання на 27 квітня 2020 року о 09:00 годині, на 03 червня 2020 року о 10:00 годині, 03 вересня 2020 року о 09:30 годині та на 01 жовтня 2020 року о 10:30 годині (а.с. 45, 66, 82). Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 71).
Однак, відповідач повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву.
Представник Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с.58).
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст. 281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи вищевказані обставини справи та положення ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення.
Вислухавши позивачку та його представника ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За положеннями ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав ва власності № 150929983, сформованого 24.12.2018 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а.с. 13).
Як вбачається з копії паспорту НОМЕР_2 , виданого 27 лютого 2013 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 27 .02.2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).
З копії облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015, 2016-2020 роки номер 2421 та номер 228, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає та власником будинку є ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , її племінник, зареєстрований в будинку з лютого 2013 року, а в серпні 2018 року вибув на № 131 (а.с.10-11).
З копії облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки номер 132-1, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає без реєстрації ОСОБА_3 з серпня 2018 року, як квартирант (а.с. 12).
З довідок Ройлянської сільської ради Одеської області за № 9 від 09 січня 2019 року та № 1097 від 20 листопада 2019 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного комісією Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області 20 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , але з серпня 2018 року за вказаною адресою не проживає. ОСОБА_3 проживає в будинку, який винаймає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15, 17, 19).
09 січня 2019 року позивачка зверталась до Ройлянської сільської ради із заявою про зняття з реєстрації відповідача, однак їй було відмовлено, оскільки відсутня згода ОСОБА_3 (а.с.14, 18).
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що племінник позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , проте в даному жилому приміщенні без поважних причин не проживає з серпня 2018 року, тобто понад один рік, його речей в будинку немає, відзиву проти позову з належними та допустимими доказами, в тому числі щодо поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні, відповідачем не подано.
Враховуючи те, що відповідач в будинку АДРЕСА_1 не проживає без поважних причин понад один рік, але зареєстрований в ньому і тим самим чинить перешкоди позивачці у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 2-15, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 27 лютого 2013 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 12 грудня 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 27 лютого 2013 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 12 грудня 1997 року народження Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 12 жовтня 2020 року.
Суддя А. І. Бучацька