КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5051/2020
Справа 756/5133/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Жука М.В. в м. Київ 12 листопада 2019 року за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 29 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59664386 за виконавчим листом № 2/756/2818/14, виданим 22 серпня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості у розмірі 8718,87 доларів США. Також 29 липня 2019 року приватний виконавець винесла постанову про арешт коштів боржника, яким було арештовано пенсійний рахунок боржника, всупереч обмеженням, встановленим для даної посадової особи, що стосується її повноважень щодо арешту пенсійних рахунків. Обидві постанови вона отримала 28 серпня 2019 року, а отже строк на оскарження даних постанов починається з цієї дати.

Вказувала, що стягнення на пенсію боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Так, пенсійні кошти були повністю арештовані негайно у день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, будь-яких дійщодо встановлення факту відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум приватним виконавцем вчинено не було. Жодних обмежень щодо саме пенсійних коштів у постанові не міститься. За будь-яких обставин, за ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" з пенсії може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії, однак про дану обставину та про цей розмір у постанові про арешт коштів боржника приватним виконавцем не вказано.

На підставі вищевикладеного просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Лановенко Л.О. щодо арешту всього розміру пенсії, що знаходиться на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ "ПриватБанк", та на рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", з якого зараховується дана пенсія; зобов`язати приватного виконавця Лановенко Л.О. скасувати постанову про арешт коштів боржника; у будь-якому випадку зобов`язати приватного виконавця Лановенко Л.О. скасувати накладення арешту на пенсійні кошти, що знаходяться на картковому рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ "ПриватБанк", та на рахунок в АТ КБ "ПриватБанк", з якого зараховується пенсія, забезпечивши право користуватися 80 % суми пенсійних надходжень і лише з моменту винесення постанови про арешт коштів боржника.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця задоволено. Дії приватного виконавця Лановенко Л.О. у виконавчому провадженні № 59664386 під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 29 липня 2019 року визнано незаконними, постанову скасовано.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що при відкритті провадження у справі та в подальшому копію скарги ОСОБА_1 та доданих до неї документів не було надіслано суб`єкту оскарження.

АТ "Універсал Банк" як стягувач не був залучений до участі у справі та був позбавлений можливості надати суду першої інстанції докази, які не були враховані судом при винесенні оскаржуваної ухвали.

Вказувала, що скаржником належним чином не доведено факту того, що картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", має спеціальний режим використання, оскільки довідка від 23 серпня 2019 року, надана скаржником, не містить такої інформації. Крім того, довідка не повинна була братись до уваги як доказ, оскільки із неї достеменно невідомо, на який саме рахунок надходять пенсійні виплати скаржнику, номер карткового рахунку в зазначеній довідці частково позначений знаками " *** *", що виключає можливість ідентифікації такого рахунку.

Крім того, ст. ст. 48, 73 Закону України "Про виконавче провадження" визначено заборону звернення стягнення та накладення арешту на певні рахунки та виплати. Приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження, керуючись зазначеними статтями, було накладено арешт на виявлені рахунки боржника, виявлені рахунки не підпадають під перелік рахунків зі спеціальним режимом використання, стягнення на які заборонено законом.

У постанові про накладення арешту на кошти боржника приватним виконавцем визначено банківським установам, які виконують постанову, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Водночас, визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок боржника має спеціальний режим використання. В зв`язку з прийняттям АТ КБ "ПриватБанк" постанови про накладення арешту на рахунки боржника від 29 вересня 2019 року, рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, оскільки боржником до суду не надано жодних доказів на підтвердження спеціального статусу рахунку, вважала, що дії приватного виконавця відповідають вимогам закону України "Про виконавче провадження".

Від заявника ОСОБА_1 13 квітня 2020 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, направлений засобами поштового зв`язку, в якому заявник просила поновити їй строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до розгляду представник скаржника дізнався лише 17 березня 2020 року.

Оскільки матеріали справи не містять доказів вчасного отримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

У відзиві заявник вказувала, що скаргу розглянуто у відповідності до вимог ч. 1 ст. 450 ЦПК України. Також матеріали справи містять низку документів, які безсумнівно підтверджують той факт, що на картковий рахунок скаржника нараховується пенсія і він має спеціальний режим використання.

Погоджувалася із висновками суду першої інстанції, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року у справі № 756/5133/14-ц задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 75 - 78 т. 1).

22 серпня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання даного рішення, на якому проставлена відмітка виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу 22 серпня 2017 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а. с. 6 - 7 т. 2).

27 липня 2019 року АТ "Універсал Банк" звернулося до приватного виконавця Лановенко Л.О. із заявою про примусове виконання рішення (а. с. 4 т. 2).

Постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. від 29 липня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 59664386 та направлено її копію сторонам виконавчого провадження (а. с. 11 - 13 т. 2).

Одночасно, 29 липня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій зазначено, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та банківським установам (а. с. 19 - 22 т. 2).

Листом АТ КБ "ПриватБанк" від 06 серпня 2019 року повідомлено приватного виконавця Лановенко Л.О. про накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 , на якому недостатньо коштів для виконання постанови (а. с. 76 т. 2).

Матеріали виконавчого провадження містять запити приватного виконавця до компетентних установ щодо наявність зареєстрованого шлюбу за боржником, щодо наявності реєстрації права власності на квартиру, про право власності/користування на транспортні засоби за боржником, про наявність права власності/користування на земельні ділянки, що зареєстроване за боржником.

На а. с. 114 - 115 т. 2 знаходиться копія листа КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 12 серпня 2019 року, згідно якого Ѕ квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору міни від 02 липня 1993 року.

На а. с. 134 - 140 т. 2 знаходиться інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, із якого вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих у Сумській області.

Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 23 серпня 2019 року № SDST4TQK5FREGLLI ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 надходить пенсія у АТ КБ "ПриватБанк" (а. с. 104 т. 1).

На а. с. 117 - 119 т. 1 знаходиться виписка з рахунку ОСОБА_1 по картці НОМЕР_1 і додатковим карткам договору АТ КБ "ПриватБанк" за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, із якого вбачається наявність щомісячних надходжень лише із цільовим призначенням "пенсія".

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 по картці НОМЕР_1 і додатковим карткам договору АТ КБ "ПриватБанк" за період з 02 жовтня 2019 року по 05 жовтня 2019 року з рахунку знято 36930,85 грн., залишок після операції - 0,00 грн. (а. с. 116 т. 1).

На а. с. 153 т. 2 знаходиться копія меморіального ордеру від 02 жовтня 2019 року, згідно якого АТ КБ "ПриватБанк" перераховано на користь Лановенко Л.О. 36930,85 грн., призначення платежу - 191001PBNKI12 № 2/756/2818/14 від 22 серпня 2014 ОСОБА_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і в подальшому закони наводяться в редакції, яка діяла станом на момент винесення постанови 29 липня 2019 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Пунктом 21 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцю надано право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, звернення стягнення на пенсію боржника є самостійним заходом примусового виконання рішень, що правильно було враховано судом першої інстанції.

Апеляційний суд враховує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо здійснення запитів приватним виконавцем Лановенко Л.О. в автоматизованій системі виконавчого провадження до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України щодо: номерів рахунків боржника, джерела отримання доходів боржника, інформації про осіб-боржників, які отримують пенсію, та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

Із урахуванням наведених вимог закону, встановивши, що у заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача не зазначив конкретні рахунки боржника у банківських установах, на які він просить накласти арешт, і приватним виконавцем не вживалися передбачені законом заходи для виявлення банківських рахунків, на яких знаходяться грошові кошти боржника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, із яким погоджується апеляційний суд, про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 щодо неправомірності дій приватного виконавця під час винесення оскаржуваної постанови про накладення арешту на грошові кошти.

Зазначеними діями приватного виконавця, які полягають у передчасному винесенні постанови про накладення арешту на грошові кошти, без виявлення конкретних рахунків боржника, їх призначення, що призвело до обмеження заявника розпоряджатись пенсійними виплатами та порушення визначеного законом порядку звернення стягнення на пенсію боржника, порушено ч. 2 ст. 13, ст. 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому така постанова обґрунтовано скасована ухвалою суду першої інстанції.

Посилання приватного виконавця в апеляційній скарзі, що ним винесено постанову з урахуванням ст. 48, 73 Закону України "Про виконавче провадження", якими встановлено обмеження щодо накладення арешту на певні рахунки і звернення стягнення на певні виплати, даних обставин та висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються апеляційним судом.

Не приймаються апеляційним судом і доводи апеляційної скарги, що в постанові визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок боржника має спеціальний режим використання, і що прийняття банком до виконання постанови від 29 липня 2019 року підтверджує, що арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Дані доводи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки саме по собі виконання чи невиконання постанови приватного виконавця банком не є ознакою її правомірності і не звільняє приватного виконавця від власної відповідальності за винесення вказаної постанови із порушеннями, встановленими судом першої інстанції.

Апеляційний суд не погоджується також із доводами апеляційної скарги про недоведеність того факту, що картковий рахунок № НОМЕР_1 має спеціальний режим використання і на нього надходять пенсійні виплати скаржнику.

Так, аналіз доказів у їх сукупності (виписка з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 за період із 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2019 року, із якого вбачається наявність щомісячних надходжень лише із цільовим призначенням "пенсія"; виписка з рахунку ОСОБА_1 по картці НОМЕР_1 за період з 02 жовтня 2019 року по 05 жовтня 2019 року, згідно якої з рахунку знято 36930,85 грн.; копія меморіального ордеру від 02 жовтня 2019 року, згідно якого АТ КБ "ПриватБанк" перераховано на користь Лановенко Л.О. 36930,85 грн., призначення платежу - 191001PBNKI12 № 2/756/2818/14 від 22 серпня 2014 ОСОБА_1; довідка АТ КБ "ПриватБанк" від 23 серпня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 надходить пенсія у АТ КБ "ПриватБанк") дають підстави для обґрунтованого висновку, що саме на рахунок НОМЕР_1 , на який накладено арешт приватним виконавцем, надходили пенсійні виплати і саме з цього рахунку на підставі меморіального ордеру було перераховано банком на рахунок приватного виконавця Лановенко Л.О.

Спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надіслав приватному виконавцю копію скарги ОСОБА_1 , чим позбавив приватного виконавця можливості надати свої пояснення щодо суті вказаної скарги.

Так, на а. с. 111 т. 1 знаходиться судова повістка на ім`я приватного виконавця Лановенко Л.О., додатком до якої зазначена копія скарги. Вказану судову повістку приватним виконавцем одержано особисто, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, 31 жовтня 2019 року (а. с. 114 т. 1).

Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що АТ "Універсал Банк", який є стягувачем у виконавчому провадженні, не було залучено в якості заінтересованої особи в даній справі і він був позбавлений права дати пояснення по суті скарги під час розгляду справи. Так, приватний виконавець Лановенко Л.О. у даній апеляційній скарзі представляє лише свої інтереси, вона не уповноважена захищати інтереси АТ "Універсал Банк", який власної апеляційної скарги не подавав і до цієї апеляційної скарги не приєднався.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 червня 2020 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.