Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/304/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року смт Золочів Суддя Золочівського районного суду Харківської області Чернова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк Володимира Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 року до суду звернулася ОСОБА_1 з даним позовом, в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову від 10.06.2019 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в межах виконавчого провадження №56485934, яке винесене приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем. Визнати незаконним та скасувати акт від 10.06.2019 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в межах виконавчого провадження №56485934, який винесений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок загальною площею 169,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 35543522, підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер:102, виданий 18.02.2020, видавник: Єрмакова Л.С., приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області.

08.04.2020 року позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі, в якій просить суд заборонити відчуження житлового будинку загальною площею 169,3 кв.м., житловою площею 127,4 кв.м., матеріали стін: цегла, опис: А-1 будинок; а підвал, а1 тамбур, а2 ганок, Б гараж, В сарай, Г альтанка, №1-3 огорожа, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заяву тим, що спірний будинок є об`єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 як такий, що придбаний ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі, нею подано відповідний позов, оскільки оскаржувані позивачем акт та постанова приватного виконавця безпосередньо стосуються її інтересів та вони порушують її право власності. Позивач має обґрунтовані підстави побоюватись, що відповідач ОСОБА_3 може розпорядитися майном та відчужити його на користь третіх осіб для ухилення виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду вона змушена буде звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, заявницею ОСОБА_1 надано копію ухвали Золочівського районного суду Харківської області від 14.11.2019 року по справі №622/902/17, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна та накладення арешту на 1/2 частину спірного житлового будинку та копію заяви про забезпечення позову від 12.11.2019 року по справі №622/902/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як визначено у ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду по справі № 755/1357/18 від 13.03.2019 викладено правову позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, суддею встановлено, що, звертаючись із заявою, позивач не обґрунтувала, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачкою оспорюється правомірність відчуження 1/2 частини житлового будинку, у зв`язку із чим вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження всього домоволодіння не є співмірними заявленим позовним вимогам. При цьому заходів зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, ОСОБА_1 не запропоновано.

Оцінивши надані докази, вважаю, що відсутні підстави вважати, що заходи забезпечення про які просить позивачка, є співмірними із заявленими позивачкою вимогами, невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, не порушить прав інших осіб, у тому числі й відповідача за поданим позовом, у зв`язку з чим суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у визначений позивачем спосіб.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів по забезпеченню позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк Володимира Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування реєстрації права власності шляхом заборони відчуження житлового будинку загальною площею 169,3 кв.м., житловою площею 127,4 кв.м., матеріали стін: цегла, опис: А-1 будинок; а підвал, а1 тамбур, а2 ганок, Б гараж, В сарай, Г альтанка, №1-3 огорожа, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області.

Суддя: Чернова О. В.