Провадження № 6/470/3/20
Справа № 470/1165/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2020 року заявник звернувся до суду з відповідною заявою у якій зазначив, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року було задоволено позов ПАТ КБ Кредобанк до ОСОБА_1 та стягнуто з боржника заборгованість станом на 14 жовтня 2015 року за кредитним договором № 38685-OWNCASH від 04 вересня 2014 року в сумі 55725,70 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 28 серпня 2017 року між ПАТ Кредобанк та заявником було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 , відповідно заявник набув прав кредитора за кредитним договором № 38685-OWNCASH від 04.09.2014 року. Посилаючись на викладене, заявник просив суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ Кредобанк на правонаступника ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія у виконавчих листах № 470/1165/15-ц.

Представник заявника Вакуленко В.М. (за довіреністю від 24.10.2019 року) в судове засідання не з`явилась, судовий розгляд заяви просила здійснювати за її відсутності.

Представник стягувача та боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається, що заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 470/1165/15-ц, провадження № 2/470/418/15 за позовом публічного акціонерного товариства Кредо Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було вирішено задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість на 14 жовтня 2015 року за кредитним договором № 38685-OWNCASH від 04 вересня 2014 року в розмірі 55725 грн. 70 коп., з яких заборгованість за кредитом - 36658 грн. 60 коп., 3740 грн. 94 коп. - прострочені відсотки, 10487 грн. 64 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 3838 грн. 52 коп. - пеня по простроченій заборгованості, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.

02 березня 2016 року представнику ПАТ КредоБанк було направлено виконавчий лист на виконання вказаного рішення.

На підставі п.п. 3.1.- 3.2 договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 28 серпня 2017 року ПАТ Кредобанк відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія належні банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку № 1 до договору.

Відповідно витягу з додатку до Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 28 серпня 2017 року банк відступив новому кредитору право вимоги за кредитними договорами, зокрема, і до ОСОБА_1 (а.с.61).

Таким чином, ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія набуло статус нового кредитора у зобов`язанні за договором кредиту № 38685-OWNCASH від 04 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

З огляду на викладене вище суд доходить висновку, про задоволення заяви заявника.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК щодо виконання заочного рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 470/1165/15-ц, провадження № 2/470/418/15 за позовом публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. Ф. Орлова