РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на зміну реєстрації місця проживання дитини без згоди батька, треті особи - Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення, в якому просить визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання разом із нею - матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та надати дозвіл на зміну реєстрації місця проживання дитини без згоди батька.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . За цією адресою разом із нею також зареєстрована її з відповідачем дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дозвіл на реєстрацією за цією адресою дитини надавався їй за згодою батька дитини - відповідача ОСОБА_2 . Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.06.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. На даний час між нею та відповідачем склалися негативні відносини, тому коли вона звернулася до відповідача з проханням надати згоду на зміну місця реєстрації їх спільної дитини, він відмовив. З метою зміни місця проживання дитини позивач зверталась до Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області та Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, але ж їй через відсутність дозволу батька - відповідача ОСОБА_2 було відмовлено. Необхідність зняття з реєстраційного обліку малолітньої дитини ОСОБА_3 викликана тим, що позивач бажає продати квартиру. Крім того, метою зміни реєстрації місця проживання дитини є забезпечення реєстрації місця проживання дитини за місцем постійного фактичного місця проживання.

1.2. В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що вона та дитина зверталися до відповідача і просили його надати дозвіл на зміну дитиною зареєстрованого місця проживання, проте відповідач відмовив у наданні цього дозволу. В судове засідання 10.04.2020 позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях заперечував проти задоволення позову та додатково зазначив, що дитина фактично проживає з матір`ю та він проти цього не заперечує, проте він заперечує проти зміни зареєстрованого місця проживання дитини. На його думку, дитині не потрібно змінювати зареєстроване місце проживання. Він з дозволу позивача оглянув двокімнатну квартиру, в якій зараз мешкає дитина, і він визнає, що ця квартира є придатною для комфортного проживання дитини. В судове засідання 10.04.2020 відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи не заявляв.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В судове засідання 10.04.2020 представник вказаної третьої особи не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради в судовому засіданні присутня не була, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

1.3. Малолітня ОСОБА_3 під час з`ясування її думки в судовому засіданні за участю представника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради пояснила, що їй 7 років і вона вчиться у школі № 13 в другому класі. Зараз вона живе з мамою та іншим чоловіком в двокімнатній квартирі. У неї зараз є своя кімната, там є стіл для навчання, ліжко тощо. Там, де вона жила раніше, було мало місця, у неї не було своєї кімнати.

1.4. Ухвалою суду від 10.04.2020, яка відображена в протоколі судового засідання, судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду. Вказана ухвала суду мотивована тим, що ухвалою суду від 20.03.2020 по справі № 428/11425/19 було залишено без розгляду аналогічний позов, а отже станом на час розгляду цієї справи у провадженні суду знаходиться лише один подібний позов.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно із копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 18.04.2007 за реєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується копією заяви про зняття з реєстрації місця проживання від 17.07.2019 та було визнано всіма учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до копії договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Перепелицею Ю.М. 22.02.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1-278; копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Сєвєродонецького міського бюро технічної інвентаризації № 14172935 від 06.04.2007; копії Витягу з Державного реєстру правочинів № 3599419 від 22.02.2007, наданого Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою, однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 15.05.2019Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 24 квітня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 158. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 , прізвище дружини - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 03 травня 2012 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 03 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 349. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.06.2019 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького управління юстиції Луганської області, актовий запис № 158, розірвано. Рішення набрало законної сили 09.07.2019.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В. 08.10.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1748, ОСОБА_1 прийняла у власність двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

2.2. 17.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради з заявами № 4575 та № 4577 про зняття її та її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із копією листа Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради № 1603-ЦНАП від 02.08.2019, ОСОБА_1 було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки зняття з реєстрації місця проживання та реєстрація місця проживання малолітніх дітей здійснюється відповідно до чинного законодавства України, а саме на підставі ст. 160 Сімейного кодексу України та ст. 18 та ст. 21-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», де зазначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

2.3. З висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради №238 від 14.01.2020 вбачається, що в ході проведеної роботи з`ясовано, що спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2012 р.н., не має. Дитина проживає разом з матір`ю, яка належним чином піклується про дитину. Щодо надання дозволу на зміну реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 без згоди батька з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 , мати малолітньої ОСОБА_3 , придбала на своє ім`я 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на цей час і проживає з донькою. Розглянувши матеріали справи, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає можливим зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 малолітньої ОСОБА_3 , 2012 р.н., за умови реєстрації дитини за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька дитини, гр. ОСОБА_2 , так як це в інтересах дитини.

2.4. В судовому засіданні відповідач визнав, що позивач зверталася до нього із проханням про надання дозволу на зміну зареєстрованого місця проживання дитини, проте він такий дозвіл надавати не бажає. Саме у зв`язку із цим виник спір між сторонами.

3. Релевантні джерела права

3.1. Частиною 1 ст. 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до частини першої статті 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

3.2. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття із реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

3.3. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі - Правила).

Відповідно до пункту 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно з пунктом 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою з додатком 11.

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

3.4. Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства» (Преамбула Закону).

Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

3.5. У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі № 711/1435/19 зроблено висновок про те, що у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. На підставі вищенаведених письмових доказів та пояснень сторін, які були надані ними в судовому засіданні, судом встановлено, що місце проживання позивача і дитини сторін зареєстровано в однокімнатній квартирі, яка належить позивачу. Позивач та дитина сторін фактично проживають в іншій двокімнатній квартирі, яка також належить позивачу і у якій дитині більше подобається проживати у зв`язку із наявністю окремої кімнати, ліжка тощо.

Позивач бажає змінити зареєстроване місце проживання дитини з однокімнатної квартири на двокімнатну з метою продажу своєї однокімнатної квартири та з метою забезпечення реєстрації місця проживання дитини за місцем постійного фактичного місця її проживання. Крім того, без зміни зареєстрованого місця проживання дитини позивач не може змінити і своє зареєстроване місце проживання, адже малолітня дитина не може залишатися зареєстрованою в квартирі одна, без одного з батьків.

Відповідач не бажає надавати дозвіл на зміну зареєстрованого місця проживання дитини. Під час з`ясування причин відсутності такого бажання в судовому засіданні відповідач спочатку посилався на те, що йому невідомі умови проживання дитини в новій двокімнатній квартирі. Після забезпечення позивачем можливості відповідачу оглянути двокімнатну квартиру відповідач визнав, що квартира є достатньо комфортною для проживання дитини, проте він все одно не бажає надавати дозволу на зміну зареєстрованого місця проживання дитини.

З урахуванням вищенаведених обставин, а також з урахуванням змісту вищенаведених положень Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, наявні підстави для визначення місця проживання дитини сторін разом з позивачем. Таке рішення суду є ефективним способом захисту прав дитини, оскільки в силу вимог пункту 26 вищенаведених Правил воно є підставою для здійснення реєстрації місця проживання дитини з тим із батьків, з яким суд визначив місце проживання дитини.

При цьому, суд не вважає за необхідне визначати місце проживання дитини за конкретною адресою, адже в такому випадку в разі необхідності матері дитини змінити зареєстроване місце проживання дитини їй доведеться повторно звертатися до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини. Крім того, зі змісту ч. 1, 2 ст. 161 СК України вбачається, що суд визначає місце проживання дитини з одним із батьків, а не місце проживання дитини за певною адресою.

4.2. Стосовно тверджень у висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про те, що спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини немає, суд зазначає наступне.

По-перше, на думку суду, спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини має місце не тільки тоді, коли вони не можуть домовитися з ким із них буде проживати дитина, а й тоді, коли вони не можуть домовитися щодо зміни зареєстрованого місця проживання дитини.

По-друге, в силу прямої вказівки пункту 26 Правил реєстрації місця проживання рішення суду про визначення місця проживання дитини з одним із батьків надасть можливість змінити зареєстроване місце проживання дитини, що в даному випадку відповідає інтересам дитини.

4.3. Суд також вважає такими, що підлягають задоволенню, вимоги щодо надання дозволу на зняття малолітньої дитини з реєстрації місця проживання та реєстрацію її місця проживання за новою адресою без згоди батька. Задоволення цих вимог забезпечить більш повний та ефективний захист прав позивача та дитини, а також сприятиме зрозумілості та чіткості судового рішення.

На думку суду, реєстрація місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання відповідатиме інтересам дитини та буде сприяти реалізації її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, прав на охорону здоров`я, на освіту, соціальний захист тощо.

4.4. Підводячи підсумок, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на зняття малолітньої дитини з реєстрації місця проживання та реєстрацію її місця проживання за новою адресою без згоди батька належить задовольнити у повному обсязі, а позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини слід задовольнити частково, тобто без вказівки адреси, за якою визначається таке місце проживання.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 27.11.2019 про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. та квитанцією від 04.12.2019 про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Докази наявності інших судових витрат, які підлягають розподілу, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) дозвіл на зняття малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрацію місця проживання цієї дитини за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька дитини - ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін