РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернулось до суду із позовом до відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту №K4H0GK00000007 від 05.01.2006 року у розмірі 31064,14 доларів США, що еквівалентно 784680,18 грн. з підстав невиконання умов договору.

Провадження у справі відкрито.

В обґрунтування позову зазначає, що 05.01.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» банк та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № K4H0GK00000007, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 154008,10 доларів США зі сплатою відсотків. Додатковою угодою від 19.06.2008 року банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 156002,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. В Забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05.06.2006року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № K4H0GK00000007/1. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 2284819,10 доларів США, оскільки законодавством не передбачений обов`язок стягнення лише повної суми заборгованості, банк просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 27.09.2018року по 03.09.2019року в сумі 31064,14 доларів США.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, у поданому позові не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися належним чином.

Відповідно до ухвали суду від 01.10.2020 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 05.01.2006року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір K4H0GK00000007.

Згідно п.2 статуту АТ КБ «Приватбанк», банк є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Приватбанк».

Згідно п.1.1 договору банк зобов`язується надати кредитні кошти в сумі 154008,10 доларів США на строк до 04.01.2010року у вигляді не відновлюваної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 1,33% на місяць на суму залишку заборгованості, комісію в розмірі 0,5% від суми виданого кредиту першочергово в момент надання кредиту плюс 0,16% від суми виданого кредиту щомісячно.

24.02.2006року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду, якої внесені зміни до п.1.1 кредитного договору зокрема визначені відсотки за користування кредитом в розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, комісію в сумі 0,5% від суми виданого кредиту та 0,3% від суми виданого кредиту щомісячно.

19.06.2008року між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 05.01.2006року, якою внесено зміни до п.1 кредитного договору, а саме: банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 04.01.2013року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 156002,50 доларів США за сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,29% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як визначено ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

В позовній заяві позивачем зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, боржник має прострочену заборгованість, в тому числі по відсоткам в розмірі 31064,14 дол.США, які нараховані за період з 27.09.2018р. по 03.09.2019р.

Відповідний розмір заборгованості по відсоткам позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви.

Відповідність розрахунку не була спростована відповідачами ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача.

В забезпечення виконання зобов`язань за кретидним договором, 05.01.2006року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № K4H0GK00000007/1 та додаткову угоду від 19.06.2008року.

Згідно п.12 договору поруки- порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

При цьому за загальним правилом порука припиняється саме після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, і лише у разі, якщо такий строк не визначено в договорі, то застосовується шестимісячний строк для припинення поруки.

Сторони встановили строк дії договору поруки, а саме визначили, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Згідно додаткової угоди від 19.06.2008року до кредитного договору визначено строк повернення кредиту до 04.01.2013року, тобто порука була чинною до 04.01.2018 (п`ять років після настання терміну повернення кредиту).

Разом з тим, з вимогами в частині стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором банк звернувся 10.12.2019року, тобто коли строк дії поруки закінчився.

Враховуючи викладене підстави для стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове засідання позовних вимог та стягує з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 27.09.2018року по 03.09.2019року в сумі 31064,14 доларів США.

Судовий збір суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 141, 258, 263,265, 280 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 526, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" ( місце знаходження 01001 м. Київ вул.. Грушевського б. 1Д) заборгованість за кредитним договором №k4h0GK00000007 від 05.01.2006 року у розмірі 31064,14 доларів США та судовий збір в сумі 11770,20 грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 12.10.2020року.

Суддя Н.М. Бородіна