Провадження № 22-ц/801/1969/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 рокуСправа № 127/20066/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) справу №127/20066/20 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійної громади Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області в особі керівника Малетича Йосифа Кириловича про визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, зобов`язання вчинити дію,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року про повернення позовної заяви, яка постановлена суддею Воробйовим В.В. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, повний текст складено 21 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області 15 вересня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області в особі керівника Малетича Йосифа Кириловича про визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, зобов`язання вчинити дію.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2020 року була розглянута аналогічна позовна заява, заява подана тим самим позивачем, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Даною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження у справі і роз`яснено позивачу право на звернення до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства. Позовна заява повернута позивачеві. Суд зазначив, що, оскільки зміст позовних заяв є ідентичним, то наявні достатні підстави вважати, що метою подання цих позовів є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями та свідчить про зловживання представником позивача своїми процесуальними правами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що на час надходження до суду 15 вересня 2020 року вказаного позову жодного іншого позову ОСОБА_1 до того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не було, то підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , з посиланням на положення ч.3 ст.44 ЦПК України, у суду були відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області в особі керівника Малетича Йосифа Кириловича вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Зазначає про безпідставність позову та при цьому звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач вже звертався до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом з цим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені зокрема в пункті 6 статті 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі матеріали та докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Так, цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

При цьому, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України вбачається, що зловживання процесуальними правами є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

У такому випадку маніпуляція автоматизованим розподілом справ полягає у тому, що кожен з поданих «позовів - клонів» розподіляється на певного суддю (в межах юрисдикції одного суду) і позивач отримує право вибору головуючого судді у справі, тим самим нівелюючи основоположні принципи цивільного судочинства.

Мотивуючи ухвалу про повернення позовної заяви з підстав зловживання позивачем процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява, що була подана ОСОБА_1 до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, ухвалою Вінницького міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року була повернута позивачу на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.

Разом з тим, зважаючи на те, що позовна заява у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції надійшла до Вінницького міського суду 15 вересня 2020 року, тобто вже за наявності ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не врахував положення пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, за якими позовна заява повертається позивачеві у випадку коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових відстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або про відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних справ та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 7 статті 185 ЦПК України передбачає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зважаючи на вказані обставини та процесуальні норми, суд першої інстанції помилково зробив висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, ч.2 ст. 369, п.6 ч. 1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Стадник І.М.