У Х В А Л А

04.06.2020 Справа №607/8913/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Буцнівська сільська рада Тернопільського району про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданого 31 березня 1990 року на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №50 від 27 лютого 1990 року про оформлення права власності на житловий будинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-10 частини третьої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зазначена заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

-у заяві зазначено, що заявник зверталася до Буцнівської сільської ради та Тернопільської районної ради для виправлення помилки, проте отримала відповідь про те, що дана помилка не може бути виправлена та дане питання може бути вирішено в судовому засіданні. Однак, як убачається з долученої до матеріалів заяви довідки №11 від 22 січня 2020 року, виданої Буцнівською сільською радою Тернопільського району, виконком Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не може виправити помилку, допущену при видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , оскільки даний документ не видавався Буцнівською сільською радою. Довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 до Тернопільської районної ради щодо виправлення помилки у свідоцтві про право власності на житловий будинок до заяви не додано. Таким чином, заявником до заяви не додано довідки про неможливість одержання необхідних документів;

-заявник посилається на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_2 необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після її смерті. Однак, вирішення питання належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок є її особистим немайновим правом, яким вона володіла до моменту смерті (ч. 4 ст. 269 ЦК України). Тому, вирішення цього питання не може здійснюватися на захист прав померлої особи. Спадкоємець померлої особи, звертаючись з вимогою про встановлення факту щодо померлого, має на меті захист своїх власних прав, свобод та інтересів. Наведене є підставою для звернення заявника у встановленому законом порядку із заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення, стосовно себе, чи з позовом про визнання права власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 175, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Буцнівська сільська рада Тернопільського району про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху і надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяН. М. Сташків