Справа №489/6593/19
Провадження №2/489/1078/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 травня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила суд визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/5 частки. Мотивуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 1996 року Миколаївської міською службою приватизації державного житлового фонду було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме, квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та членам його сімї : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку у квартирі АДРЕСА_1 . Вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 .. Проте, їй приватним нотаріусом було відмовлено, оскільки спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Вказане підтверджується довідкою з Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 03.01.2020 року за вих. № 14.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15.05.2020 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано.
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1966 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК.
Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі - ст. 1226 ЦК.
22 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової О.В. від 06.12.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки неможливо встановити склад спадкового майна.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №35/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Аналогічні положення містяться в ст. 5 ЦК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Порядок виділу та поділу майна, що належать особам на праві спільної часткової власності встановлюється Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Стаття 357 ЦК України визначає, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК України).
Тобто, із даної норми Закону вбачається, що сторони по справі мають право на поділ спільного сумісного майна і їх частки є рівними по 1/5 частині від всієї квартири.
У відповідності до вимог ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.
Згідно п. 3. 4 Узагальнення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Пунктом 17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ встановлено, що з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Із врахуванням вищенаведеного та того, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для збільшення чи зменшення часток, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення часток слід задовольнити та визначити рівний розподіл часток між співвласниками спірного майна, визначивши, що частка кожного співвласника у належній на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 , становить по 1/5 частки за ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток - задовольнити.
Визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/5 частки за кожним.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., з кожного по 256 грн. 13 коп.
Строк подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з офіційної дати закінчення карантину.
Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «03» червня 2020 року.