МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року Справа №370/2932/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.161-164 ЦПК України за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» в особі представника за довіреністю, адвоката Гончар М.С., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії,

в с т а н о в и в :

23.12.2020 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла вказана заява.

Відповідно до ч.1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається зокрема документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Так, зазначена заява про видачу судового наказу підписана представником ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» адвокатом Гончар М.С. і до заяви додано копію довіреності, засвідченої підписом самого представника, повноваження на посвідчення копій документів якого зазначено в самій довіреності.

Поряд з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст.62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, довіреність від імені ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» видана директором товариства Сохатюк Світланою Леонідівною, та яка як зазначено у довіреності діє на підставі Статуту. Проте, а ні витягу із вказаного Статуту, а ні будь-яких інших документів на підтвердження повноважень Сохатюк С.Л. як директора товариства, зокрема на підтвердження її повноважень на видачу довіреності від імені товариства, до суду не було надано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Тож, на момент подачі до суду заяви про видачу судового наказу відсутнє підтвердження повноважень Гончар М.С. на підписання даної заяви.

Крім того, у порушення п. 3 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві не вказано повного імені (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника (зазначено лише прізвище та ініціали), а також не зазначено його місце проживання або місцезнаходження.

У порушення п. 2 ч. 2 ст. 163 КУпАП, в заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) боржника ОСОБА_1 . Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), а згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язковим реквізитом виконавчого листа, виданого на підставі, та у чіткій відповідності до судового рішення, також є реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання можливого судового рішення (судового наказу) про задоволення ОСОБА_2 вимог, заявнику слід в обов`язковому порядку вказувати у заяві про видачу судового наказу реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, оскільки його відсутність у майбутньому буде підставою для повернення виконавчого документу без виконання.

Таким чином, встановлено, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі такого наказу слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир