Справа № 510/2077/20
Провадження № 2/510/1422/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.20 року Ренійський районний суд Одеської області У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (по Ѕ частині кожному) та земельної ділянки, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, державний акт на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 073007 (площею 3,1840 га кадастровий номер :01:001:0157) (за позивачем ОСОБА_2 ), після смерті бабці ОСОБА_4 . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є спадкоємцями п`ятої черги за законом, у встановлений законодавством строк не звернулись із заявою про прийняття спадщини, однак на момент відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем, спадкоємець за заповітом, відповідач ОСОБА_3 відмовився від спадщини. Пізніше, 16.09.2020 р., позивачі звернулись до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

До підготовчого судового засідання позивачка ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги,оскільки до складу спадкової маси входить державний акт на землю, що складається з двох земельних ділянок, у зв`язку з чим просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, державний акт на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 073007 (площею 3,1840 га кадастровий номер :01:001:0157, площею 0,5150 га кадастровий номер :01:005:0659).

Позивачі у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_5 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 ; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_8 »; свідоцтво про народження ОСОБА_3 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_4 ; заповіт від 24.01.2003 р., згідно якого ОСОБА_4 заповіла сину ОСОБА_3 все своє майно; довідка Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.12.2019 р., згідно якої вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею мешкали син ОСОБА_3 , онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , самочинних споруд не має; довідка (витяг з по господарської книги) № 1, домоволодіння по АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_4 ; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та експертної грошової оцінки вартості житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 073007, площею 3,667 га, власник ОСОБА_4 ; витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; заява ОСОБА_3 до Ренійської районної державної нотаріальної контори про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на земельної ділянки, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, державний акт на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 073007 (площею 3,1840 га кадастровий номер :01:001:0157, площею 0,5150 га кадастровий номер :01:005:0659).

Під час життя ОСОБА_4 залишила заповідальне розпорядження на ім`я сина ОСОБА_3 , який є відповідачем по справі.

25.02.2011 р., тобто у встановлений законодавством строк, ОСОБА_3 звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, яка залишилась після померлої матері ОСОБА_4 (спадкова справа № 64/11), у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги, спадкоємцем першої черги є відповідач, який відмовився від спадщини.

У встановлений законодавством строк, позивачі не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак на момент відкриття спадщини, постійно проживали разом із спадкодавцем. Ці обставини підтверджуються довідкою Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.12.2019 р.

Позивачі між собою досягли згоди з розподілу спадкового майна, а саме ОСОБА_1 відходить Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 - Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, державний акт на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 073007 (площею 3,1840 га кадастровий номер :01:001:0157, площею 0,5150 га кадастровий номер :01:005:0659).

16.09.2020 р. позивачі звернулись до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їм було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачів звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець першої черги ОСОБА_3 від спадщини відмовився, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями за законом п`ятої черги (ст. 1265 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.12.2019 р.. Спадкоємець першої черги ОСОБА_3 від спадщини відмовився, інших спадкоємців першої черги, а також спадкоємців другої, третьої та четвертої черги, не встановлено.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не можуть у зв`язку з обставинами, які не залежать від них (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1265, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, державний акт на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 073007 (площею 3,1840 га кадастровий номер :01:001:0157, площею 0,5150 га кадастровий номер :01:005:0659).

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін