Справа № 481/1284/20
Провадж.№ 2/481/323/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

23.12.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Уманської О.В.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Торкаєнко Олександра Сергійовича, який діє в стресах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за несплачені аліменти,

Встановив:

Адвокат Торкаєнко О.С., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь заборгованість із виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 108432 гривень 96 копійок та пеню за прострочення виплати аліментів на утримання сина, в розмірі 108432 гривень 96 копійок.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. 24.03.2000 року їх шлюб розірвано. Проте, за час шлюбу в них народилась спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач згідно постанови Новобузького місцевого суду Миколаївської області від 31.07.2001 року повинен був сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше Ѕ чатини неоподатковуваного мінімума доходів громадян. Проте, вказаного обов`язку належним чином не здійснював. Постанова суду знаходилась на виконанні Новобузького відділу виконавчої служби до 07.09.2012 року, після чого була направлена за територіальною підсудністю до Кагарлицького районного управління юстиції, де знаходилась на виконанні з 18.10.2012 року до 20.09.2019 року. За час перебування постанови суду в Новобузькому відділі виконавчої служби у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка частково підтверджується довідкою про заборгованість ( з травня 2004 р. по липень 2006 року), а частково розрахована позивачем самостійно виходячи із середньої заробітної плати по Миколаївській області. За весь час примусового стягнення аліментів з відповідача не було стягнуто будь-яких сум, також відповідач не сплачував аліменти і в добровільному порядку. Так, згідно з розрахунку заборгованості з аліментів, який зроблено самостійно, а також виходячи із довідок наданих Новобузьким та Кагарлицьким відділами виконавчої служби за період з 01.01.2004 року по 20.02.2019 року, сума несплачених аліментів становить 108432,96 грн.

Виходячи із суми заборгованості по аліментам, представником позивача розраховано суму пені, яка становить 2470209,42 грн. Станом на день подання позову заборгованість непогашена. Вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання, які закріплені ст. 180 СК України, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження. Розгляд справ постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Представник позивача - адвокат Торкаєнко О.С. у судові засідання не з`являвся, позивач просила справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційній сторінці Новобузького районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивачку, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши у засіданні порушення прав позивача цивільного характеру, а також, виходячи у першу чергу із задоволення потреб та інтересів дитини, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 24.03.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ( а.с.17)

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с. 16).

Постановою Новобузького місцевого суду Миколаївської області від 31.07.2001 року, у справі 2-538/2001 року, із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця в розмірі ј частини заробітку ( доходу), але не менше Ѕ неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 20.02.2001 року і до повноліття дитини (а.с.19).

Згідно довідки Старшого державного виконавця ОСОБА_7 загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.08.2006 року складала 3922 грн 57 коп. ( а.с.20).

Постановою від 18.10.2012 року було відкрито виконавче провадження Відділом державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, за виконавчим листом № 2-538/2001 вданим 02.08.2001 року.( а.с.23)

Згідно довідки від 19.07.2013 року № 9097 Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції сума боргу за виконавчим листом по справі № 2-538 від 02.08.2001 року ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.07.2013 року складала 20148.18 грн.( а.с.24)

Згідно довідки від 09.12.2016 року № 11162 Кагрлицького районного відділу державної виконавчої служби сума боргу за виконавчим листом по справі № 2-538 від 02.08.2001 року ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.12.2016 року складала 49551,72 грн.( а.с.25)

Згідно довідки від 04.09.2018 року № 12293 Кагрлицького районного відділу державної виконавчої служби сума боргу за виконавчим листом по справі № 2-538 від 02.08.2001 року ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.09.2018 року складала 77020,22 грн.( а.с.26)

Згідно довідки від 2018 року № 16750 Кагрлицького районного відділу державної виконавчої служби сума боргу за виконавчим листом по справі № 2-538 від 02.08.2001 року ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 07.10.2018 року складала 78975,35 грн.( а.с.27)

Згідно постанови Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області виконавче провадження за виконавчим листом № 2-538/2001 року від 02.08.2001 року закінчене у зв`язку із закінченням передбаченого законом троку для даного виду стягнення. Заборгованість становить 78975,35 грн ( а.с.28).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства у сфері сімейних правовідносин.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Суд не може взяти до уваги розрахунок наданий позивачем в частині нарахування заборгованості за період з 07.10.2018 року по лютий місяць (включно) 2019 року, оскільки аліменти нараховувались відповідно до Постанови Новобузького місцевого суду Миколаївської області лише до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 досягнув свого повноліття 07.10.2018 року і саме з цього часу нарахування аліментів припиняється.

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про оскарження стягувачем чи боржником здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів тому саме цей розрахунок судом береться до уваги.

Що стосується вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, то суд відзначає наступне.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд частково погоджується з наданим позивачем розрахунком пені, оскільки він зроблений відповідно до порядку нарахування неустойки (пені), викладеному у вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25.04.2018 р. Разом із цим суд не знаходить підстав для врахування у цьому розрахунку наступних періодів: з січня місяця 2004 року по травень місяць 2004 року та з серпня місяця 2006 року по липень місяць 2010 року, оскільки такі періоди не були взяті до уваги при розрахунку заборгованості державним виконавцем.

Таким чином, розмір пені, за несплачені аліменти складає:

За 2004 рік - 42207,01 грн; за 2005 рік 78981,42 грн.; за 2006 рік 52363, 98 грн.; за 2010 рік 86407,05 грн.; за 2011 рік 158681,7 грн.; за 2012 рік 197308,66 грн..; 2013 рік 184631,93 грн.; 2014 рік 305142,4 грн.; 2015 рік 177362,99 грн.; за 2016 рік 151093,21 грн.; за 2017 рік 172813,43 грн.; за 2018 рік 110562,16 грн.

Загальна сума пені за несплату аліментів за період з травня 2004 року по 07.10.2018 року становить 1717555,93 грн.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 78975 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 35 копійок, що становить 100 % заборгованості.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 коп., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за несплачені аліменти, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість із виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 78975 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 35 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пеню за прострочення виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 78975 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 35 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 840,80 гривень.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Новобузьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутній.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 грудня 2020 року.

Суддя