Справа № 449/293/20
У Х В А Л А

"04" червня 2020 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Савчак А.В.

секретаря Подусівської Л.В.

державного виконавця Кривуцької Г.М.

представника стягувача ОСОБА_1

розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 адвоката Сокальського Дениса Анатолійовича на дії головного державного виконавця Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Г.М., стягувач ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 р. представник ОСОБА_2 адвоката Сокальський Денис Анатолійович звернувся із скаргою на дії та рішення державного виконавця Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Г.М. та просив її дії неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №61329122 від 19.02.2020 року.

В обґрунтування скарги представник вказує, що 22 лютого 2020 року по пошті скаржник отримала копію постанови № 61329122 по відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2020 року. Підставою для винесення оскаржуваної постанови державний виконавець зазначила виконавчий лист Перемишлянського суду Львівської області № 2-492 виданий 05.03.2012 року про стягнення з боржника ( ОСОБА_2 ) на користь стягувача ( ОСОБА_3 ) коштів. Автор скарги вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та всі вчинені після неї дії та винесені рішення підлягають скасуванню на наступних правових підставах:

1. Виконавчий документ не відповідає вимогам визначеним ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон);

2. Пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання;

3. Сума вказана в постанові до стягнення не відповідає добровільно сплаченим коштам;

4. Стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

17.03.2020 р. до суду надійшло заперечення державного виконавця на дану скаргу. Державний виконавець вважає, що:

- в виконавчому листі були зазначені всі необхідні дані для ідентифікації боржника;

- у зв`язку з поновленням стягувачу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (ухвала апеляційного суду від 16.05.2018 р.) та з огляду на зміни в Законі (встановлення трирічного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання) виконавче провадження було відкрито у встановлений Законом строк;

- сума до стягнення відповідає тій сумі, яка зазначена в виконавчому листі;

- вимога закону про обов`язковість сплати авансового внеску визнано неконституційною.

Представник стягувача ( ОСОБА_3 ) адвокат Салабай Р.І. висловив заперечення на скаргу та подав до суду відповідні письмові заперечення на скаргу, які за своєю суттю є аналогічного змісту як заперечення державного виконавця.

Судові засідання по даній справі відкладалися судом на 08.04.2020 р. та на 03.06.2020 р., з огляду на клопотання представників боржника та стягувача. В засідання на 03.06.2020 р. з`явився державний виконавець та представник стягувача. Яка проти скарги заперечили.

Представник боржника і сам боржник в судове засідання не з`явились. Від представника боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, мали достатньо часу подати суду всі докази, які вважали за необхідне, суд вважав, що справу слід розглянути за наявними матеріалами.

В силу вимог ч.2ст.450 ЦПК України неявка учасників процесу, належним чином повідомлених, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення представника стягувача та державного виконавця, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

В силу вимог ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 449ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вказані норми повністю кореспондуються з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

1. Судом встановлено, що виконавчий лист по цивільній справі 2-492/2011 містить всі необхідні реквізити для ідентифікації особи стягувача: прізвище, ім`я, по-батькові, місце проживання та індентифікаційний код. Не зазначення в виконавчому листі дати народження боржниці не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Тим більше, що дата народження боржниці була правильно встановлена самим державним виконавцем.

2. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 16.05.2018 р. (про існування якої скаржник знав, однак, суду не повідомив) поновлено ОСОБА_3 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі 2-492/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми у розмірі 1047258 грн. та 1820 грн. судових витрат. Як вбачається з рішення суду підставою для поновлення стягувачу строку була втрата оригіналу виконавчого листа під час примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк пред`явлення вищезгаданого виконавчого листа до виконання становить три роки і такий строк слід рахувати з дати винесення рішення апеляційним судом (з 16.05.2018р.). Окрім цього, як вірно зазначив представник стягувача, така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.01.2016 № 6-711цс15, та Верховного суду, викладеними у справі №2а-12192/09/0470.

3. В оскаржуваній постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження сума, яка підлягає стягненню, відповідає сумі, яка зазначена в виконавчому листі: 1047258,00 грн. Твердження представника боржника, що остання повернула якусь частину коштів, не ґрунтуються на жодних доказах (принаймні, такі докази суду не були надані). Суд вважає, що державний виконавець під час відкриття виконавчого провадження не може знати про те чи мало місце часткове погашення суми боргу. Водночас, ч.4 cт. 19 Закону №1404-У1ІІ зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Тому, посилання представника боржника про невідповідність суми стягнення сумі добровільно сплачених коштів, як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, - є безпідставним.

4. Щодо несплати авансового внеску як підстави для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження суд вважає таку підставу нікчемною. Оскільки, як вірно зазначили державний виконавець та представник стягувача у своїх запереченнях положення ч. 2 ст. 26 Закону, що покладали на Сгягувача обов`язок подання до заяви про примусове виконання рішення квитанції про сплату авансового внеску визнано такими, що не відповідають Конституції У країни (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р(П)/2019 від 15.05.2019.

Окрім того, суд погоджується з позицією представника стягувача, щодо важливості виконання судових рішень, які є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду. Тому посилання представника стягувача на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ в цьому питанні (зокрема, про це йдеться мова в п.43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) від 20 липня 2004 року та п.51 рішення по справи " ОСОБА_4 проти України" (Заява N 40450/04) від 15 жовтня 2009 року).

Отже, судом встановлено, що державний виконавець Кривуцька Г.М., відкриваючи виконавче провадження на підставі виконавчого листа Перемишлянського суду Львівської області № 2-492 виданого 05.03.2012 року, діяла правомірно, в межах своїх повноважень та в межах строків для пред`явлення такого виконавчого листа до виконання.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що матеріалами скарги не встановлено, а заявником не доведено, що оскаржувана заявником постанова була прийняті з порушенням закону, а тому скарга представника ОСОБА_2 адвоката Сокальського Дениса Анатолійовича на дії головного державного виконавця Кривуцької Г.М. задоволенню не підлягає.

За ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Щодо строків звернення із скаргою в частині скасування постанови від 19.02.2020 року, то суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 отримала постанову державного виконавця 22.02.2020 р., а скарга її представником була подана 02.03.2020 р., то строк її звернення до суду із скаргою в частині скасування постанови від 19.02.2020 року не є пропущеним.

Керуючись ст.12 та п.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», ст.4,12,13,76,81,260-261,354,447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Сокальського Дениса Анатолійовича на дії головного державного виконавця Перемишлянського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривуцької Г.М., стягувач ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття провадження №61329122 від 19.02.2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя : А. В. Савчак