Номер провадження: 22-ц/813/5571/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

17.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права властосні на об`єкт нерухомості в порядку спадкування, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про: виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ; припинення права спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ; визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0252 га, кадастровий номер :27:007:0039 за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1, а.с 1-61)

18 січня 2019 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до Київського районного суду м. Одеси з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить: Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 77/100 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка в рівних частинах належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що складає 282,10 кв. м, та складається з приміщень: літ. «А»: 2-1 - гостинна, 2-3 - кабінет, 2-7 - ванна кімната та басейн, погріб, «А1»: 2-2 - кухня, 2-4 - санвузол, 2-5 - сауна, 2-6 - коридор, 2-8 - вітальня, 2-9 - веранда, 2-10 - житлова кімната, 2-11 - житлова кімната, 2-12 - коридор, 2-13 - більярдна, «К» - сарай, «Л» - сарай, посилаючись на те, що з висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 232/2018 від 04 січня 2019 року, складений судовим експертом ОСОБА_7 , вбачається можливість виділення в окремий об`єкт нерухомості 1/2 частини домоволодіння, яке на даний час належить ОСОБА_3 , та є у спільній частковій власності з нами - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Таким чином, даним висновком вбачається можливість виділу в окремий об`єкт і належної нам частки у праві власності на будинок (т.1, а.с 86-146)

18 січня 2019 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (суддя Салтан Л.В.) позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на об`єкт нерухомості в порядку спадкування задоволено. Виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0252га, кадастровий номер :27:007:0039 за адресою: АДРЕСА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна задоволено. Виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 77/100 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка в рівних частинах належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що складає 282,10 кв. м, та складається з приміщень: літ «А»: 2-1 - гостинна, 2-3 - кабінет, 2-7 - ванна кімната та басейн, погріб, «А1»: 2-2 - кухня, 2-4 - санвузол, 2-5 - сауна, 2-6 - коридор, 2-8 - вітальня, 2-9 - веранда, 2-10 - житлова кімната, 2-11 - житлова кімната, 2-12 - коридор, 2-13 - більярдна, «К» - сарай, «Л» - сарай (т.1, а.с 225-230).

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 (не є учасником по справі) засобами Укрпошти направив апеляційну скаргу до Київського районного суду м. Одеси на рішення від 18 січня 2020 року. Апелянт вважає вказане рішення необґрунтованим, таким, що порушує рівність сторін у процесі, та таким, що порушує принципи законності та обґрунтованості, оскільки було ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. На думку апелянта, судом першої інстанції під час ухвалення рішення, були неправильно застосовані положення цивільного та сімейного законодавства, що призвело до формування передчасності висновків, та як наслідок, ухвалення рішення, що суперечить вимогам законності. Апелянт пояснює, що на час купівлі будинку, мати перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_8 . Згодом, саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шлюб було розірвано, при цьому жодних спроб поділу спільно нажитого майна членами подружжя не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. За твердженням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за життя, ОСОБА_8 було складено заповіт, яким він заповідав усе своє майно своїй доньці та рідній сестрі ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Відповідно дане рішення суду першої інстанції апелянт вважає такими, що порушує його право у частині можливості здійснення права на спадкування за законом. Крім того, апелянт зазначає, ситуація, що склалася, та положень застосовного законодавства України підштовхує до висновку про те, що ОСОБА_3 за договором дарування від 27.12.1991 року було набуте нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 з метою набуття права власності саме нею, а не спільним подружжям її з ОСОБА_8 . Про вказане може свідчити те, що ОСОБА_8 за життя не було заявлено вимог до поділу спільно нажитого майна у шлюбі. Зокрема, про це також свідчить те, що судом першої інстанції, не було поставлено питання щодо того, чи є за своєю природою правочин від 27.12.1991 року удаваним, чи було дійсно сплачено суми коштів на купівлю нерухомості. Також апелянт вважає, що при ухваленні рішення у справі було невмотивовано, узято за основу твердження позивача про надання коштів не дивлячись на те, що підтвердження про надання коштів для купівлі будинку стороною позивача не було надане. Судом першої інстанції було помилково визначено можливість здійснення особистих немайнових прав ОСОБА_8 його донькою та спадкоємницею ОСОБА_2 . Надавши можливість ОСОБА_2 реалізувати особисті немайнові права спадкодавця, що підлягають спадкуванню. ОСОБА_1 вважає, суд першої інстанції не взявши до уваги підстави, умови та причини порушення ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини не вважав за потрібне дослідити необхідність залучити його у якості учасника справи, з урахуванням того, що за обставини, що склалися, може бути порушене його право на спадкування частини майна, належного за життя його батькові ОСОБА_8 . Апелянт просить скасувати повністю рішення Київського районного суду м. Одеси. Розглянути питання щодо його участі в справі у якості сторони. Дослідити укладення правочину, яким опосередкувався перехід між ОСОБА_9 ОСОБА_3 від 27.12.1991 року. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухомість за адресою АДРЕСА_1 . Визнати ОСОБА_1 особою, що має право на спадкування. Судові витрати покласти на відповідача. Також апелянт подає заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення Київського районного суду м. Одеси було прийнято 18 січня 2019 року. Апеляційну скаргу було направлено засобами Укрпошти 03 лютого 2020 року. ОСОБА_1 в своєму клопотанні зазначає, що не є стороною в даній цивільній справі, в суді першої інстанції участі не приймав, однак апелянт вважає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року суд першої інстанції вирішив питання про його права та обов`язки. Отже строк на апеляційне оскарження було пропущено.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В матеріалах справи відсутні докази на спростування цих тверджень. За таких обставин, зважаючи на те, що скаргу подано особою, яка не брала участі у справі, обґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення підлягає перевірці судом апеляційної інстанції в судовому засіданні.

Крім того апелянтом було подано заяву про звільнення, відстрочення оплати судового збору. Апелянт пояснює, що має скрутне матеріальне становище та наявність двох виконавчих проваджень за номерами 50692731 та 5883992, що пояснює скрутне його матеріальне становище. Просить відстрочити сплату судового до вирішення питань, що поставлені у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 с. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи подані апелянтом доводи вказані в заяві про відстрочення або звільнення сплати судового збору, та наявність виконавчих проваджень Одеський апеляційний суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та відстрочити сплату судового збору на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі в сумі 26430 грн.

Так, оскільки, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, апеляційний суд відкриває апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Відстрочити сплату судового збору ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2020 року на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права властосні на об`єкт нерухомості в порядку спадкування, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк