УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"05" жовтня 2020 р. м.Житомир справа № 296/7997/20

провадження № 2/296/2564/20

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 23 000,00 грн.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам нормам Кодексу з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями ч.1, ч.2 ст.95 ЦПК України закріплено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами ч.4, ч.5 ст.95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу, що долучені до позовної заяви та її примірника для відповідача копії письмових доказів не завірені належним чином.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 покликається на те, що між позивачем та відповідачем виникли відносини позики.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.545 Цивільного кодексу України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Таким чином, на підтвердження наявності заборгованості позивач повинен надати суду оригінал боргового документу. Натомість, позивачем до позовної заяви долучено копію акту від 16 травня 2019 року, що не є належним доказом наявності боргу.

Крім того, в акті від 16.05.2019, згідно якого позивач просить стягнути суму заборгованості, вказано, що ОСОБА_1 витратив 23000 грн, які підлягають поверненню у випадку розірвання спадкового договору. Разом з тим доказів на підтвердження наведених обставин: спадкового договору та витрат на суму 23000 грн, - позивачем до суду не надано.

У відповідності до п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позивачем у позовній заяві не зазначено відомостей щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, або переліку таких заходів, якщо вони здійснювалися.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем на виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви долучено квитанцію №0.0..2 від 20.09.2020 на суму 840,80 грн.

Суд звертає увагу позивача, що станом на 05 жовтня 2020 року відсутні відомості щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сплаченого за квитанцію №0.0..2 від 20.09.2020 на суму 840,80 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 лютого 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Частиною 1 статті 9 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №3674-VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 4 статі 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду :

- оригіналу або копії спадкового договору від 11.05.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- доказів на підтвердження витрат позивачем на суму 23000 грн;

- оригіналу акту від 16 травня 2019 року;

- оригіналу боргового документу на підтвердження відносин позики;

- двох примірників належним чином завірених копій усіх письмових доказів, долучених до позовної заяви;

- двох примірників позовної заяви із зазначенням: 1) відомостей щодо не вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, або переліку таких заходів, якщо вони здійснювалися; 2) власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд також зазначає, що в силу положень ч.4 ст.185 ЦПК України, питання про повноту усунення недоліків позовної заяви та можливість відкриття провадження у справі буде вирішено після отримання судом відомостей про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Здійснити запит до Державного підприємства "Інформаційні судові системи" щодо підтвердження факту зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сплаченого ОСОБА_1 згідно з квитанцією №0.0..2 від 20.09.2020 на суму 840,80 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська