СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/157/20
ун. № 2-1488/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

за участю секретаря судових засідань Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторонни та видачу виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2009 року по справі №2-1488/11 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 713 334,03 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення - 120,00 грн.

До суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» , в якій заявник просить здійснити заміну сторони у цивільній справі №2-1488/11 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2. та ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору з первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» та видати виконавчі листи Святошинського районного суду м. Києва по справі № 2-1488/11.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях та до нього переходить (відступається) право вимоги від боржників повного виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними зобов`язаннями.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

В ході внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» було встановлено, що по кредитному договору №0 від 18.03.2008 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було ухвалено рішення суду у справі №2-1488/11 від 10.02.2011 року.

Таким чином, у зв`язку з запровадженням тимчасової адміністрації, і в подальшому процедури ліквідації, потягнуло ряд перевірок та інвентаризацій кредитних справ (балансу), а також спричинило звільнення працівників та втрату документації банків, та відсутністю належного контролю за ходом здійснення контролю за досудовим, судовим та виконавчим провадженням, що, на думку заявника, позбавило ПАТ «Дельта Банк» можливості здійснити відповідні дії щодо отримання виконавчих листів та направлення їх до виконавчої служби для примусового виконання рішення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомив.

Боржники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає чатковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2009 року по справі №2-1488/11 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1 713 334,03 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення - 120,00 грн.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях та до нього переходить (відступається) право вимоги від боржників повного виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними зобов`язаннями.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

В ході внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» було встановлено, що по кредитному договору №0 від 18.03.2008 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було ухвалено рішення суду у справі №2-1488/11 від 10.02.2011 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 442 ЦП України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Частиною 5 цієї статті передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи надані заявником аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З цих підстав суд приймає рішення на підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в частині заміну сторони у цивільній справі №2-1488/11 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2 . та ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору з первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Щодо вимоги заявника про визнання причин пропуску для пред`явлення до виконання виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для такого пред`явлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно зі ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Причиною пропуску строку пред`явлення рішення суду заявник вказує запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» і в подальшому, процедури ліквідації.

Відповідно до рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року за № 51, на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» прийнято рішення розпочати з 03.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

З дати переходу права вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», а саме з 08.12.2011 року до 03.03.2015 року заявником, який є юридичною особою, не вчинено жодних дій, які б свідчили, що інтерес Банку до виконавчих дій за вказаним виконавчим документом не втрачено. Таким чином, вбачається, що на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» вже сплинув строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання є порушенням принципу правової визначеності.

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, представником ПАТ «Дельта Банк» не зазначено.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні, суд у цій частині відмовляє в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 433 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторонни та видачу виконавчого документа у цивільній справі №2-1488/11 - задовольнити частково.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» (, місце знаходження: 01014, м.Київ, бул.Дружби Народів,38) у цивільній справі № 2-1488/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва, або безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: І.Ю. Миколаєць