Справа №333/5759/20
Провадження №2-о/333/253/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Наумової І.Й.,

присяжних: Мількова К.В., Щербини Т.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

прокурора Полєжаєвої В.В.,

представника заявника Шишко О.Г. ,

лікаря-психіатра Палій І.В,

законного представника особи,

щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/5759/20 за заявою Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР звернулося до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 16.10.2020.

Госпіталізований вперше. Зі слів матері напередодні повернувся з робочої поїздки до Туреччини, ніч не спав, став збудженим, агресивним, погрожував матері розправою, бився, кричав: «Я не могу расслабится, я умру..., вы все понимаете на другом языке» та тому подібне. Був доставлений до приймального відділення спеціалізованою психіатричною бригадою швидкою медичною допомогою (лікар Ганзенко ), у супроводі матері у стані психомоторного збудження. Продуктивний контакт не складав. Був дезорієнтованим у часі та місці, збудженим, агресивним, кричав: «У вас моя голова... Я жертва программы... Убьют , добро пожаловать в реальный мир... Я не могу расслабится своими глазами... У меня семь вариантов семи, я и 7-я». Проявляв розірваність мислення та мовлення, грубе порушення критичних функцій, агресивність, вдарив ногою медичного працівника. У зв`язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, за заявою матері.

У відділенні залишається збудженим, агресивним, не адекватним, вигукує: «У меня две дороги красная и белая. У меня две таблетки, я нахожусь в матрице». Вдарив ногою медичного працівника. За медичними показаннями застосовані заходи фізичного обмеження.

16.10.2020 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, , що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, психомоторне збудження. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_2 підтримала дану заяву.

За психічним станом здоров`я особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку - ОСОБА_3 , останній не зміг бути присутнім в судовому засіданні, оскільки введений в медиментозний сон.

Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 16.10.2020 р., адресованої директору КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, вона просить госпіталізувати свого сина, оскільки його стан погіршився після приїзду з Туреччини, у нього безсоння, агресивно поводиться, збуджений, б`ється ногами, мова обривчаста, без будь-якого зв`язку.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.10.2020 року, ОСОБА_3 госпіталізований до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР вперше. Зі слів матері напередодні повернувся з робочої поїздки до Туреччини, ніч не спав, став збудженим, агресивним, погрожував матері розправою, бився, кричав: «Я не могу расслабится, я умру..., вы все понимаете на другом языке» та тому подібне. Був доставлений до приймального відділення спеціалізованою психіатричною бригадою швидкою медичною допомогою (лікар Ганзенко ), у супроводі матері у стані психомоторного збудження. Продуктивний контакт не складав. Був дезорієнтованим у часі та місці, збудженим, агресивним, кричав: «У вас моя голова... Я жертва программы... Убьют , добро пожаловать в реальный мир... Я не могу расслабится своими глазами... У меня семь вариантов семи, я и 7-я». Проявляв розірваність мислення та мовлення, грубе порушення критичних функцій, агресивність, вдарив ногою медичного працівника. У зв`язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, за заявою матері.

У відділенні залишається збудженим, агресивним, не адекватним, вигукує: «У меня две дороги красная и белая. У меня две таблетки, я нахожусь в матрице». Вдарив ногою медичного працівника. За медичними показаннями застосовані заходи фізичного обмеження.

Під час огляду: знаходиться у ліжку, фіксований. Не зважаючи на це, проявляє збудження, намагається піднятися, вдарив ногою лікаря. Продуктивний контакт не складає. Висловлюється незмістовно. Проявляє розірваність мислення та мовлення. Вигукує: «Вы мне угрожаете... Я буду кричать... Вы по другому не понимаете... Доносите информацию нормально... Я заболел, что не ясно...Анекс тур в сердце, у Вас есть Анекс тур в сердце? (гучно) Анекс Тур!..Анекс Тур!..». Критичні функції грубо порушені. Подальша бесіда не продуктивна.

На підставі вищезазначеного, комісія приходить до висновку, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, психомоторне збудження. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, на даний час внаслідок свого психічного стану ОСОБА_3 є небезпечним для себе та оточуючих, в зв`язку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.341-342, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.10.2020 р.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: Т.Ю. Щербина

К.В.Мільков