19.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/2539/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/2539/2020
Номер провадження: 4с/205/19/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксани Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксани Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у провадженні П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 49042904, щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2006 року по цивільній справі № 2-1706 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів із останнього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Далі скаржник зазначає, що 30.03.2020 року засобами поштового зв`язку він отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за вих. № 8948/17.40.34 від 23.03.2020 року та інші документи виконавчого провадження. Ознайомившись зі змістом відомостей вказаного розрахунку скаржник зазначає, що він встановив, що до нього не включені певні грошові суми, переказ яких ним було здійснено у період 2019 року 2020 року.

01.04.2020 року скаржник зазначає, що він звернувся до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою, в якій вимагав врахувати відповідні платежі, що повністю покривали суму заборгованості та закінчити виконавче провадження, припинити чинність обмежувальних заходів, здійснити остаточний розрахунок заборгованості та направити на його адресу відповідні документи.

Однак, 03.04.2020 року державний виконавець П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксана Миколаївна, в телефоній розмові повідомила, що вона ознайомилася із його заявою та доданими документами, однак задовольнити її не може, оскільки не буде приймати до уваги частину наданих ним квитанцій на загальну суму 7 000 грн. 00 коп., з причин того, що стягувачем надані відомості про ненадходження на її рахунок даних коштів.

-У зв`язку з вищевикладеним, скаржник зазначає, що він вимушений звернутися до суду та просити суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксани Миколаївни, що полягала у невключені у розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, грошових сум сплачених згідно квитанцій: № 9ВХ7-16РТ-6РВК-НКХТ від 31.05.2019р., № 6НТЕ-ТНЕ6- 9971-НТ8Н від 02.07.2019р., № 13С5-РР37-В438-ЗК5К від 07.08.2019р„ № СЕРЗ-ЕВС6- 9706-В8РА від 31.08.2019р., № 1А95-21М8-1К44-Р0Х6 від 31.10.2019р., № М54Т-ВЗТТ- 8 НОМЕР_1 -39 НОМЕР_2 від 08.12.2019р., № НОМЕР_3 -АРК7-ХН8К-Н944 від 09.02.2020р„ № 1Т01-8 НОМЕР_4 - ЗХЕТ-185Н від 22.03.2020р., № НОМЕР_5 -6НМ0-АСКВ-К538 від 22.03.2020р., № МВС7-М147- ЗТ4Т-ХН6Е від 31.03.2020р., № Е26В-7ХРА-Х5ХК-7К7А від 31.03.2020р., № 57СЗ-2А75- ЗАЗЗ-К958 від 01.04.2020р.; також не здійснені та ненадані йому розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; нездійсненні процесуальні дії та невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, скасовування розшуку майна боржника, скасування арешту на майно боржника, скасування арешту на кошти боржника та зобов`язання державного виконавця вчинити вищевказані дії.

Старший державний виконавець П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксана Миколаївна, подала відзив на скаргу, в якому просила відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що скаржником не надано належних та допустимих доказів та не доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а отже, підстави для задоволення скарги відсутні, а дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу, проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій письмовій заяві просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Старший державний виконавець П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксана Миколаївна в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги скарги не визнала та просить у задоволені відмовити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , також, в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2006 року по цивільній справі № 2-1706 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк ОСОБА_4 Миколаївною від 19.03.2019 року було прийнято виконавче проводження № 49042904 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, боржнику ОСОБА_1 05.05.2020 року за вих. № 11649/17.40-31 за адресою: АДРЕСА_1 , було направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Заборгованість по аліментам станом на 28.04.2020 року становить 9 750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Оглядом матеріалів, наданих державним виконавцем, судом встановлено, що квитанції № 1А95-21М8-1К44-Р0Х6 від 31.10.2019р., № М54Т-ВЗТТ- 8РТС-39 НОМЕР_2 від 08.12.2019р., № НОМЕР_3 -АРК7-ХН8К-Н944 від 09.02.2020р„ № 1Т01-8МС1- ЗХЕТ-185Н від 22.03.2020р., № РН7Н-6НМ0-АСКВ-К538 від 22.03.2020р., № МВС7-М147- ЗТ4Т-ХН6Е від 31.03.2020р., № Е26В-7ХРА-Х5ХК-7К7А від 31.03.2020р., № 57СЗ-2А75- ЗАЗЗ-К958 від 01.04.2020р., за якими боржником були сплачені грошові кошти на рахунок органу ДВС в якості погашення заборгованості по аліментним платежам, були враховані державним виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.05.2020 року за № 11649/17.40-31.

Відтак скарга ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця щодо не включення у розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, грошових сум сплачених згідно вказаних квитанцій є безпідставною, внаслідок чого в цій частині задоволенню не підлягає.

Оглядом вищевказаного розрахунку заборгованості, судом встановлено, що державним виконавцем було не включено у такий розрахунок грошові суми згідно банківських квитанцій № СЕР3-ЕВС6-9706-В8РФ від 31.08.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп., № 13С5-РР37-В438-3К5К від 07.08.2019 року на суму 1 500 грн. 00коп., 6НТЕ-ТНЕ6-9971-НТ8Н від 02.07.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп., та № 9ВХ7-16РТ-6РВК-НКХТ від 31.05.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп.

Оглядом таких банківських квитанцій судом встановлено, що платник за реквізитами є: ОСОБА_1 , одержувач ОСОБА_2 , призначення платежу «погашення заборгованості по аліментам» на рахунок НОМЕР_6 .

Разом із цим, згідно отриманої судом виписки по надходженню по картці/рахунку НОМЕР_6 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року аліментні платежі від ОСОБА_1 згідно названих банківських квитанцій № СЕР3-ЕВС6-9706-В8РФ від 31.08.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп., № 13С5-РР37-В438-3К5К від 07.08.2019 року на суму 1 500 грн. 00коп., 6НТЕ-ТНЕ6-9971-НТ8Н від 02.07.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп. та № 9ВХ7-16РТ-6РВК-НКХТ від 31.05.2019 року на суму 1 500 грн. 00 коп. на вказаний банківський рахунок стягувача за виконавчим провадженням не надходили.

Суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналогічно врегульовано вказане питання нормами матеріального права. Так, ч. 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, вимога боржника про визначення розміру заборгованості по аліментам та її перерахунок з урахуванням сум по вказаним квитанціям, сплату яких оспорює стягувач, становить самостійну матеріально-правову вимогу боржника до стягувача про захист невизнаного, порушеного чи оспореного права або інтересу, яка повинна підпадати під цивільну юрисдикцію. Скаржник, звернувшись із вимогами про зобов`язання скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, зменшення її суми, тощо, не врахував, що в порядку оскарження дій державного виконавця такий спосіб захисту порушеного права не передбачено.

Тобто, через наявний спір про розмір заборгованості з аліментів, вказана вимога скаржника щодо обчислення та здійснення перерахунку розміру заборгованості за спірний період повинна розглядатися в порядку позовного провадження, як це визначено нормами ЦПК України та СК України, а не в порядку оскарження дій державного виконавця, у зв`язку із чим скаржнику слід роз`яснити, що він має право звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки наведеними вище нормами законодавства визначено, що розмір заборгованості за аліментами у разі виникнення спору обчислюється судом.

Відтак, суд відмовляє в задоволені скарги у вказаній частині через наведені вище мотиви.

Щодо вимоги боржника ОСОБА_1 про зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом, суд зазначає наступне.

Підстави закінчення виконавчого провадження встановлені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7,9 ч. 1 зазначеної статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки суду не подано належних, достатніх та допустимих доказів щодо повної та беззаперечної сплати заборгованості по аліментам боржником, та фактичного виконання ним у повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом № 2-1706, виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, та між сторонами виконавчого провадження із вказаного приводу існує невирішений спір, який не можливо вирішити в межах розгляду даної скарги, то в суду відсутні підстави для задоволення скарги в частині зобов`язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом, також відсутні. З аналогічних мотивів суд не вбачає підстав для скасування решти постанов про обтяження майна боржника в межах даного виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксани Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Черняк Оксани Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан