Справа № 211/3298/20
Провадження № 2/211/1666/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Чернявської І.Ю., Зайцевої А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

у відсутність позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 07 березня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох синів, з яких двоє повнолітніх та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя, взаємні права та обов`язки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала, з підстав, викладених в тексті позовної заяви. Доповнила, що позивач, має м`який характер, а відповідач на неї тисне, нав`язує їй та дитині свої релігійні переконання. ОСОБА_2 повидить себе грубо, скандалить. Рішення позивача про розірвання шлюбу виважене та обдумане. Зараз вона влаштувалась на роботу, тому сама забезпечує себе та дитину. Сторорни не ведуть спільного господарства, мають різний бюджет, хоч і проживають в одному домі.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила не надавати строк на примирення, так як вважає примирення неможливим.

Відповідач позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення з подальшим та належним вихованням їх малолітнього сина ОСОБА_4 в повноцінній родині з християнськими традиціями виховання. Пояснив, що вони проживають разом, ведуть спільне гсоподарство та підтримують подружні стосунки. Релігійна прихильність це особиста справа кожного. З дітьми у нього гарні стосунки, як із старшими, що досягли повноліття та проживають окремо, так і з молодшим. Вважав можливим збереження сім`ї.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисті недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 07 березня 1997 року, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зроблено відповідний актовий запис № 133 (а.с. 7 - копія свідоцтва).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 - копія свідоцтва).

Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу у своїй заяві та заперечувала щодо примирення. Її вимоги підтримала в судовому засіданні представник, посилаючись на припинення шлюбних стосунків, відсутність спільного бюджету, взаєморозуміння, поваги та любові.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Відмовляючи у клопотанні про надання строку на примирення, судом враховано думку позивача, яка в поданій заяві заперечувала щодо примирення, а також позицію відповідача, який єдиною підтавою, чому просив надати строк на примирення, вказував на його бажання приймати участь у вихованні дитини. Також суд врахував, що з моменту подання позову - 09.06.2020 до винесення рішення у справі сплинуло більше чотирьох місяців, тобто, у вказаний період часу ОСОБА_2 мав можливість вживати заходи до примирення із ОСОБА_3 , однак остання послідовно наполягала на розірванні шлюбу, заяв про відмову від позову, або залишення позову без розгляду не подавала.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до заявлених в судовому засіданні вимог, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, тому вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112 СК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 07 березня 1997 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 133 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище - « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного туксту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя Н.Г.Середня