Єдиний унікальний номер справи 478/503/20
Провадження № 22-ц/812/1002/20 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 червня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області, яка постановлена 21 квітня 2020 року, у приміщенні того ж суду, під головуванням судді ОСОБА_2 , у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, призначення їй та її дитині опікуна,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2020 року ОСОБА_1 подала до Казанківського районного суду Миколаївської області заяву про (мовою оригіналу) часткове обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, а саме її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення її опікуном відносно доньки та малолітнього онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді названого суду від 08 квітня 2020 року цю заяву, з підстав невідповідності вимогам чинного цивільно процесуального законодавства, щодо змісту та форми, залишено без руху та ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, зокрема: для правильного визначення заінтересованої особи, із зазначенням його адреси місцезнаходження, ідентифікаційного коду та ідентифікаційного коду вказаної юридичної особи згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомих їй номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; відсутності доказів, що підтверджують обставини, якими заявник ОСОБА_1 обґрунтовує свою вимогу про призначення її опікуном відносно доньки ОСОБА_3 та її малолітнього онука ОСОБА_4 : доказів, що підтверджують її можливість бути піклувальником та виконувати обов`язки піклувальника, а також на підтвердження не перебування заявника на обліку у лікарів - нарколога, психіатра, стану здоров`я заявника та відсутності у неї судимостей, володіння заявником на праві власності або користування житловим будинком (квартирою); придатності вказаного житла для проживання в ньому, що має підтверджуватись відповідним актом обстеження тощо); відомості про наявність сім`ї та (або) інших осіб, які знаходяться на утриманні у громадянки ОСОБА_3 , відносно якої та її сина ставиться питання про обмеження дієздатності; докази на підтвердження скрутного матеріального становища в сім`ї особи, обмежуваної в дієздатності, причинного зв`язку між зловживанням спиртними напоями і скрутним матеріальним становищем сім`ї; докази щодо сукупного доходу сім`ї, включаючи доходи самої громадянки ОСОБА_3 , відносно якої порушена справа про обмеження в дієздатності.

Заявник, на виконання вимог суду, надіслав нову заяву, яка за змістом не усунула недолік попередньої заяви, а звелася до оцінки професіоналізму судді та проходження ним оцінювання, що є неприпустимим.

У зв`язку з невиконанням названих вимог суду, наступною ухвалою від 21 квітня 2020 року суд повернув заяву

ОСОБА_1 подала на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій, просить її скасувати, а заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Вимогу обґрунтовувала відсутністю у суду законних підстав для вчинення такої процесуальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч.1 ст. 353 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд зазначеної справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду 1 інстанції без змін, оскільки районний суд постановив її у відповідності до норм процесуального права.

Залишаючи дану заяву без руху та надаючи заявникові строк для усунення недоліків, суд 1 інстанції виходив з того, що вона не відповідає положенням чинного законодавства щодо форми та змісту, а тому по ній не може бути відкрито провадження.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суддя районного суду вважав, що і у подальшому провадження по ній не може бути відкрито, оскільки заявник так і не усунув недоліки заяви, перелічені в попередній ухвалі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду з таким погоджується, вважає названі висновки суду вірними, обґрунтованими та законними, оскільки вони ґрунтуються на правильному сприйнятті суддею положень цивільного процесуального законодавства, якими врегульовано питання щодо прийняття заяви у справах окремого провадження та відкриття по ній провадження.

За Конституцією України, ст.ст.4,43 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Кожна особа при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.5, 6, 12 ЦПК України).

В світлі виписаного, колегія суддів вважає, що по даній заяві суд першої інстанції виконав вимог процесуального законодавства і не порушив право позивача на захист її інтересів.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, в порядку окремого провадження вирішуються справи про обмеження дієздатності фізичної особи.

Пред`явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

В силу ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Зазначені правила стосуються і окремого провадження, в тому числі і справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

При цьому, порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно до ст. ст. 295- 297 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

У заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Таким чином, з буквального тлумачення виписаного вище можна зробити висновок, що повнолітня фізична особа може бути обмежена в дієздатності з двох самостійних підстав, одна з яких, в свою чергу, передбачає дві одночасно наявні обставини, що підлягають доведенню в суді.

Так, перша з них стосується психічного стану фізичної особи, а друга, її соціальної поведінки та наслідків такої поведінки для сім`ї, про що заявник обов`язково повинен зазначити в своїй заяві.

Недотримання такого, тягне за собою наслідки, передбачені 175, 177, 185 ЦПК України

Оскаржена ухвала районного суду, в цілому, ухвалена, постановлена з дотримання виписаних вимог.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , вона звернулась до суду із заявою про визнання її - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено дієздатною та призначення опікуном відносно доньки та малолітнього онука- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому заявник не зазначила підстави цього та не назвала докази такому, що, в сукупності, не давало суду можливості встановити предмет судового дослідження, перевірки та оцінки.

Зазначене слід вважати недоліком заяви та залишити її без руху, що вірно і вчинив суд 1 інстанції.

Крім того, в ухвалі судді від 08 квітня 2020 року про залишення заяви ОСОБА_1 без руху вказано, як недоліки: не зазначення як заінтересованої особи орган опіки та піклування - із вказівкою їх адреси місцезнаходження, ідентифікаційного коду та ідентифікаційного коду вказаної юридичної особи згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих їх номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не надала докази, що підтверджують обставини, якими заявник ОСОБА_1 обґрунтовує свою вимогу про призначення її опікуном відносно доньки ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме, докази: що підтверджують її можливість бути піклувальником та виконувати обов`язки піклувальника; не надані документи на підтвердження: не перебування заявника на обліку у лікарів нарколога, психіатра, стану здоров`я заявника та відсутності у неї судимостей, володіння заявником на праві власності або користування житловим будинком (квартирою); придатності вказаного житла для проживання в ньому, що має підтверджуватись відповідним актом обстеження тощо); відомості про наявність сім`ї та (або) інших осіб, які знаходяться на утриманні у громадянки ОСОБА_3 , відносно якої та її сина ставиться питання про обмеження дієздатності; докази на підтвердження скрутного матеріального становища в сім`ї особи, обмежуваної в дієздатності, причинного зв`язку між зловживанням спиртними напоями і скрутним матеріальним становищем сім`ї; докази щодо сукупного доходу сім`ї, включаючи доходи самої громадянки ОСОБА_3 , відносно якої порушена справа про обмеження в дієздатності.

За вказаного, у суду не було підстав відкрити провадження у справі, та ще й за не зовсім зрозумілими вимогами, а тому він і повинен був залишити її без руху, застосувавши передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, що той вірно і вчинив.

Наступною ухвалою Казаківського районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, оскільки вона не виконала вимоги вищевказаноухвали.

Вказана процесуальна дія відповідає положенням чинного процесуального законодавства, а тому підстав для скасування вказаної узвали колегією не вбачається.

В той же час, деякі дії районного суду не повністю відповідають процесуальному закону і є зайвими або неправильними.

Зокрема це стосується не зазначення, як вимагає процесуальне законодавство, а не подання, доказів у справі.

Відповідно до роз`яснення - п.7 постанови Пленуму Верховний Суд України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Іншого законодавець не встановив, а тому вимоги суду про надання на стадії пред`явлення заяви документів, прямо не передбачених законом.

Зі змісту ст.ст.175,177 ЦПК України вбачається, що заява може бути визнана неподаною і повернута, у разі, якщо вона не оплачена судовим збором, а позивач на вимогу судді і у встановлений законом строк, не у сплатив необхідних судових витрат.

Разом з тим, за ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Отже, вимога суду про сплату судового збору не могла бути підставою для повернення заяви.

За такого, оскаржена ухвала не підлягає скасуванню, що не позбавляє ОСОБА_1 можливості виправити недоліки та подати нову, виправлену заяву до суду.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 квітня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: Т.В. Серебрякова

Н.В. Самчишина

________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 02 червня 2020 року.