Справа № 685/1674/19
Провадження № 2/685/38/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є Теофіпольська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування,

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2019 року адвокат Хомяк О.М., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , заявивши вимоги позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача з 1/4 частки на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн./міс., а також стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі 45307,55 грн. за прострочення сплати аліментів.

Позовна вимога позбавлення батьківських прав обґрунтована тим, що з моменту народження дитини відповідач із нею не спілкується, не цікавиться життям доньки, її розвитком, вподобаннями, не дбав про її фізичний та духовний розвиток, він жодного разу з нею спільно не проводив часу. Позивач зазначає, що їх спільній з відповідачем доньці п`ять років і вона відчуває себе непотрібною батькові і покинутою ним, що періодично завдає їй душевних страждань. Відповідач ніколи не проявляв інтересу до стану здоров`я та фізичного розвитку дитини.

Необхідність зміни способу стягнення аліментів з частки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача, встановленої рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року, на тверду грошову суму в розмірі 3500 грн./міс. обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, приховує свої доходи від Державної виконавчої служби, фактично дитину вона утримує сама.

Позовна вимога стягнення неустойки (пені) обґрунтована наявністю вини відповідача, як платника аліментів, у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Представником позивача подана заява про розгляд справи за його та позивачки відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в суд не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не направив.

Судом неодноразово відкладався розгляд справи та за ініціативою суду двічі приймалося рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Володимир-Волинським районним судом Житомирської області, за місцем проживання відповідача, для забезпечення його участі у доступі до правосуддя, однак він жодного разу в суд не з`явився.

Від Теофіпольської райдержадміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Справа розглянута за відсутності учасників судового розгляду та без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Теофіполь Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі не приймає участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_2 , не цікавиться її життям, не спілкується з нею та не допомагає фінансово.

Зазначені обставини підтверджуються також характеристикою та довідкою ясла-садочка № 2 «Білочка».

Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 16 липня 2020 року № 01-38/1751/2020, виходячи з інтересів дитини та беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 15 липня 2020 року, оформленого протоколом № 5, рекомендує позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки.

Висновок комісії з питань захисту прав дитини обґрунтований тим, що ОСОБА_3 , який проживає в с. Сколобів Хорошівського району Житомирської області, не приймає участі у вихованні дитини, не турбується про її особисте життя та здоров`я, не сплачує аліментів.

Таким чином, в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виховання дитини, що тягне за собою позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Теофіпольським районним судом Хмельницької області 03 листопада 2015 року прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , 2014 року народження, щомісячно в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з 31 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Цією ж нормою встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тому вимога про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується з сумою аліментів, яка просить стягнути позивач з відповідача, яка майже вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день звернення до суду.

Враховуючи також і обов`язок матері утримувати дітей, тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також підлягає задоволенню позовна вимога стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 по виконавчому листу № 685/1044/15-ц від 10 січня 2017 року, виконаного державним виконавцем Хорошівського районного відділу державної виконавчої служби Шостаком Р.М., заборгованість ОСОБА_3 станом на 01 вересня 2017 року становила 26633,88 грн., після чого щомісячно нараховувалися аліменти, які не виплачувалися одержувачу, заборгованість зростала.

Судом самостійно визначено розмір пені. Із заборгованості станом на 01 вересня 2017 року у 26633,88 грн. до дня ухвалення рішення суду, пеня становить 303093,55 грн. (26633,88 грн. (борг) х 1138 днів (кількість днів від 01 вересня 2017 року до дня ухвалення судом даного рішення) х 1 %).

Пеня за несплату аліментів за період з вересня 2017 року до дня ухвалення рішення судом становить 127596,63 грн. розрахована судом за кожен місяць окремо наступним чином, місячний платіж помножений на кількість днів заборгованості, яка відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачені аліменти, до дня ухвалення рішення суду.

Разом сума пені, яка визначена судом, становить 430690,18 грн., однак стягненню підлягає лише 51438,18 грн., як 100 % заборгованості.

Відповідачем не наведено підстав для зменшення розміру неустойки, визначених ч. 2 ст. 196 СК України.

Стягнення пені у розмірі, який є більший від заявленого у позові, не є виходом за межі позовних вимог, оскільки кінцевий строк нарахування пені, яким є день ухвалення рішення судом, визначений ч. 1 ст. 196 СК України.

Сплачений позивачкою судовий збір за вимогу позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача, судовий збір за іншими вимогами підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 165, 167, 180, 181, 196 СК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Теофіполь Хмельницької області.

Змінити спосіб стягнення аліментів, призначений згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року (справа № 685/1044/15-ц, провадження № 2/685/285/15), та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Теофіполь Хмельницької області, аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 51438,18 грн. (П`ятдесят одну гривню чотириста тридцять вісім гривень 18 коп.) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1536,80 грн. (Одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 жовтня 2020 року.

Суддя Самойлович А.П.