справа №619/4244/20
провадження №2/619/1290/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість у розмірі 260351,05 грн.; та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем була укладена угода про надання особистого кредиту №500817496, відповідно до умов якої позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.07.2020 має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 260351,05 грн., яка складається з: строкова заборгованість: 212942,16 грн.; прострочена заборгованість: 20439,12 грн.; строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях: 4462,29 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях: 22307,48 грн.; штрафи: 200, 00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач надав до суду письмову заяву, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем була укладена Угода про надання особистого кредиту №500817496, відповідно до умов якої позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.07.2020 має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 260351,05 грн., яка складається з: строкова заборгованість: 212942,16 грн.; прострочена заборгованість: 20439,12 грн.; строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях: 4462,29 грн.; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях: 22307,48 грн.; штрафи: 200, 00 грн.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до вимог ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, що призвело до невиконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ст.549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на заборгованість за користування кредитними коштами, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Договір кредиту.

Отже, сукупність досліджених доказів, щодо заборгованості відповідача перед позивачем в межах виконання умов договору, які свідчать про невиконання умов договору з боку відповідача, відповідно до вказаних норм закону є підставою для задоволення вимог.

При цьому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 2102 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (МФО 300346, ідентифікаційний код 23494714, р/р НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 260351 грн. 05 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (МФО 300346, ідентифікаційний код 23494714, р/р НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська