Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6961/20
Провадження2-з/711/72/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.10.2020 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 . подано заяву, в якій остання просить накласти арешт на спільне майно, а саме: автомобіль DEONEXIA, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп до автомобіля 2020 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 та автогараж № НОМЕР_3 в автокооператорі «Гігант», що за адресою вул. Сурікова, 13а, м. Черкаси.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи №711/6961/20, оцінивши наведені позивачкою підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення марешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи № 711/6961/20 вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 заявлена вимога до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.12.2007 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В межах забезпечення даного позову, позивачкою ОСОБА_2 подано заяву про накладення арешту на спільне майно, а саме на: автомобіль DEONEXIA, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп до автомобіля 2020 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 та автогараж № НОМЕР_3 в автокооператорі «Гігант», що за адресою вул. Сурікова, 13а, м. Черкаси. При цьому, позивачка ОСОБА_1 взагалі не обґрунтовує свою заяву про забезпечення позову, зокрема для чого необхідно вжити таке забезпечення позову про розірвання шлюбу та яким саме чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Крім того, позивачка і не надає доказів того, що майно, на яке вона просить накласти арешт, на даний час належить відповідачу.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 Сімейного кодексу України).

А тому, з урахуванням викладеного, виходячи із суті позовних вимог, їх підстав та обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки не існує реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову по даній справі про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного-процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 711/6961/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвалискладений08.10.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко