Справа №265/7909/19
Провадження №2-о/265/34/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення,

зацікавлена особа : Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Тетяна Іванівна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. В обґрунтування вимог посилався на ті обставини, що відповідно до заповіту від 24 липня 2018 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідав йому - ОСОБА_1 , житловий будинок номер АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Т.І. Від нотаріуса він дізнався, що за життя ОСОБА_2 не отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок ( домоволодіння) номер АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , яка, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та була власником будинку. Однак станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою місця проживання в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_3 . Але у написанні прізвища ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 , є розбіжності в одній букві. Так в свідоцтві про народження ОСОБА_2 прізвище його матері, вказано як ОСОБА_3 . А у свідоцтві про смерть, прізвище вказано як ОСОБА_3 . Згідно копії паспорту прізвище також вказано як ОСОБА_3 . У правовстановлюючих документах на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме : у свідоцтві про право спадкування за заповітом, прізвище спадкоємця вказано ОСОБА_3 . Згідно реєстраційного напису, зробленого Ждановським бюро технічно інвентаризації на вказаному свідоцтві про право спадкування, зареєстрований будинок на ім`я ОСОБА_3 . Відповідно і у технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , який виготовлений станом на 12 вересня 2006 року, власником вказана - ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що в різних документах спадкодавця - ОСОБА_3 є розбіжності в написанні однієї букви у прізвищі, а в позасудовому порядку вказані розбіжності виправити не має можливості внаслідок смерті власника цих документів, заявник, з метою реалізації свого права на спадкування, звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, та встановити факт належності особі правовстановлюючих документів.

В подальшому, 10 січня 2020 року, заявником було зменшено заявлені вимоги, за якими він просить суд встановити факт родинних відносин а саме встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одна і таж особа, та є матір`ю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року провадження по справі було відкрите, та призначено до відкритого судового засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи не з`явився в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до заповіту від 24 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Мостовою Р.С., ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 належний йому на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 . ( а.с.8,9)

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 20 червня 1944 року було зроблено відповідний актовий запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно, 9 червня 2016 року, Жовтневим районним в місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецький області. Батьками було записано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . ( а.с.10)

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 7 грудня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 2720. ( а.с.11,12)

Місце реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно паспорту НОМЕР_1 виданого 17 липня 2002 року, Жовтневим РВ Маріупольського УМВС України в Донецький області, починаючи з 28 грудня 1965 року, зазначено будинок АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується і копією заяви про видачу паспорта, наданої Центральним районним відділом у місті Маріуполі Головного управління в Донецький області Державної міграційної служби України ( а.с.12)

Згідно свідоцтва про право спадкування за заповітом від 3 листопада 1962 року, ОСОБА_3 , отримала у спадок від ОСОБА_7 , будинок АДРЕСА_1 ( а.с.13) Право власності було зареєстровано в БТІ міста Жданова ( Маріуполя) 20 листопада 1962 року.

Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , видано БТІ міста Маріуполя 12 вересня 2006 року, на ім`я ОСОБА_3 . ( а.с.14-17)

Відповідно до інвентаризаційної справи № 7218 наданої Бюро технічної інвентаризації міста Маріуполя, на будинок АДРЕСА_1 , зазначений будинок, з 2 серпня 1937 року належав ОСОБА_7 . А з 3 листопада 1962 року будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право спадкування. Всі технічні документи було виписано саме на ОСОБА_3 . Всі заяви подані від власника будинку на ім`я начальника БТІ міста Жданова ( Маріуполя) було подано саме від ОСОБА_3 . Лише тільки 31 липня 2006 року до БТІ міста Маріуполя було подано замовлення 9357 від власника будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 . Документів підтверджуючих зміну власника будинку АДРЕСА_1 , в матеріалах інвентаризаційної справи не міститься.

Таким чином суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є однією і тією ж особою.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Такі правові висновки відповідають роз`ясненням, викладеним у пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», які зводяться до того, що відповідно до пункту 1 статті 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 03/12-7435 від 25 липня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 з 28 грудня 1965 року по 13 січня 2007 року . Разом з нею був також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як син. ( а.с.18)

Оскільки судом встановлено що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є однією і тією ж особою, то суд вважає за можливе встановити і той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно спадкової справи 4/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , окрім заявника по справі - ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, звернувся і син померлого - ОСОБА_9 .

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні заявник не порушує питання щодо встановлення факту визнання права власності на спірний будинок, або факту прийняття спадщини. Як вбачається зі спадкової справи 4/2019 року, саме нотаріус буде вирішувати зазначене питання, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про становлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 293, 315, 319, ч. 2 п. 5 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення, зацікавлена особа : Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Верченко Тетяна Іванівна - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Ракитинського району Курської області Росія, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженка Ракитинського району Курської області Росія, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є однією і тією особою.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення було складено та підписано 4 червня 2020 року.

Суддя: