Провадження № 2-з/521/263/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Макарова І.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд до Малиновського районного суду міста Одеси за підсудністю.

Зазначена позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України, а тому ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2020 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

09.10.2020 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, вимогами якої просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на майно, спадкоємцем якого є ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органо 5112, РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: на буд инок житловий, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявника вказує, що ОСОБА_1 дала у бог 50000 дол США ОСОБА_2 , що підтверджується борговою розпискою від 01.07.2020 року. Відповідач ухиляється від повернення коштів, та є спадкоємцем на майно та фактично власником майна, житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Враховуючи той факт, що відповідач вже розмістив оголошення про продаж вищезазначеного майна в мережі Інтернет, на веб ресурсі acc.aviso.ua та у будь-який момент може розпорядитись цим майном, зокрема відчужити його на користь третіх осіб, тим самим створити перешкоди у можливості погасити свою заборгованість, що також може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи наведені обставини які вказує заявник, необхідно вжити заходи забезпечення позову для попередження подальшого відчуження відповідачем зазначеного майна.

Суд, дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява представника ОСОБА_1 -адвоката Макарова І.М. про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Аналогічна правова позиція закріплена в п. 20 постанови № 5 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в справі № 761/36415/18, провадження 61-4492ск19 від 15.03.2019, відповідно до якої з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборонити нотаріусу вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.Позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України)

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний суд України в п.4 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивачів посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, та, крім того, є загроза, що вказаний об`єкт нерухомого майна може бути відчужено на користь третіх осіб, а у випадку постановлення судового рішення на користь позивача, останньому необхідно буде докладати додаткові зусилля для захисту та відновлення своїх прав.

До позовної заяви додана довідка про склад спадкоємців, з якої вбачається, що приватним нотаріусом Сегеченко І.М. заведено спадкову справу після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями на майно померлої станом на 06.07.2020 року є її сини: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №214555578, ОСОБА_5 на праві приватної власності належало будинок житловий ( після реконструкції) з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

За загальним правилом, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними (ст. 1278 Цивільного кодексу України)

У вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна . Судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти календарних днів, не подано судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів.

З метою недопущення дій щодо відчуження нерухомого майна, а також для запобігання в подальшому можливому ускладненню чи унеможливленню ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації будь-яких речових прав щодо спадкового майна, а саме Ѕ частини будинку житлового ( після реконструкції) з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який за життя належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та буде успадкована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає, що обрані заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки на цій стадії судом не оцінюється правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а лише вживаються заходи по збереженню нерухомого майна, яке є предметом оспорюваного аукціону, а також не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання діяльності відповідачів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер, а також не буде порушувати прав інших осіб.

Отже, суд вважає, що підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК) відсутні та зустрічне забезпечення не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Макарова І.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації будь-яких речових прав щодо спірного майна, а саме Ѕ частини будинку житлового ( після реконструкції) з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який за життя належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та буде успадкована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради ( вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) для виконання, та сторонам у справі для відома.

Уповноважити позивача або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Я. Роїк