Провадження №4-с/369/114/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.07.2020 року приватним виконавцем Говоровим Павлом Володимировичем (далі приватним виконавцем), відкрито відносно ОСОБА_1 (далі боржник), виконавче провадження №62688704 за виконавчим листом по справі №369/1434/16-ц від 21.11.2016 року, що видав Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Постановою приватного виконавця №62688704 від 29.07.2020 на кошти боржника ОСОБА_1 накладено арешт, у тому числі на рахунок заробітної плати та на рахунок пенсії, які розміщені в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

11.08.2020 року ОСОБА_1 отримала від приватного виконавця постанову ВП №62688704 по справі, та документи справи поштою, що підтверджується копією накладної.

Разом з тим, накладений арешт на кошти, що знаходяться на банківському картковому рахунку для отримання заробітної плати, рахунок НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ), Банк АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та на банківському рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) для отримання пенсії.

Таким чином, заробітна плата та пенсія ОСОБА_1 виплачується, але отримати її вона не може, що позбавляє ОСОБА_1 права на існування, утримання себе та утримання її сім`ї.

Тому ОСОБА_1 вважає, що накладений приватним виконавцем арешт на рахунок на який нараховується заробітна плата та пенсія скаржниці є неправомірними, та порушує Конституцію України та конституційні права ОСОБА_1 , гарантовані державою в статтях 3, 8, 22, 27, 43, 48, 68 Конституції України, тому що кошти заробітної плати та пенсії є єдиним джерелом доходу та існування ОСОБА_1 , що унеможливлює не тільки своєчасне здійснення кредитних виплат, комунальних витрат, а й взагалі існування, проживання, життя, включаючи насамперед: харчування, пересування, лікування, а також порушує її право на соціальний захист.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Тому ОСОБА_1 вважає, що приватний виконавець Говоров Павло Володимирович, проявив бездіяльність, прийняв незаконну постанови, чим порушив її конституційні права, законні інтереси та право на соціальний захист.

Просила суд визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо накладення арешту на рахунки на підставі Постанови від 29.07.2020 року №62688704; визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника приватного виконавця Говорова Павла Володимировича від 29.07.2020 року №62688704, а саме в частині рахунку із заробітної плати; зняти арешт з рахунків НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) Банк АТ КБ «ПРИВАТБАНК» накладений постановою ВП №62688704 від 29.07.2020 року, судові витрати накласти згідно ст. 452 ЦПК України.

При розгляді скарги ОСОБА_1 подану нею скаргу підтримала. Просила задовольнити скаргу та відновити її порушені права.

У судове засідання представник АТ "Універсал Банк" не з`явився, 01.10.2020 року подав заяву про розгляд скарги за відсутності представника АТ "Універсал Банк" та просив скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

У судове засідання приватний виконавець Говоров Павло Володимирович не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду, відзиви, пояснення не надходили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що 21 листопада 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» солідарно заборгованість у сумі 18 451,56 доларів США, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 179 грн. 74 коп.

Постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 29 липня 2020 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №62688704.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до пункту 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника здійснюється згідно зі ст. 68 цього Закону, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №642/6675/18.

Крім цього, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати, заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання

працівника і його сім`ї.

Постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 29 липня 2020 року на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах, в тому числі в АТ КБ «Приватбанк», а саме: НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 )

Копія постанови направлена на виконання до банківських установ.

За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк» від 18.08.2020 року №ММСНВRQ6T7V0HGPP - ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на яку отримує заробітну плату та картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) на яку отримує пенсію.

Одним із прав людини є право на утримання та отримання заробітної плати, яке кореспондується з конституційним обов`язком держави виплачувати пенсію. Отримання соціальних, пенсійних виплат, заробітної плати є одним із способів захисту інтересів людини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Матеріали даної скарги не містять також відомостей про те, які дії вчинялись приватним виконавцем по виконанню судового рішення з дня його відкриття, чи був боржник належним чином повідомлений про це і чим це підтверджується, а приватний виконавець не надав суду будь-яких підтверджень при вирішенні питання доведеності факту зловживання процесуальними правами чи невиконання боржником обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», наслідком чого було прийняття оскаржуваної постанови. Матеріали виконавчого провадження не містять належних доказів щодо вчинення будь-яких виконавчих дій з 2016 року до 2020 року.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірності накладення арешту на рахунок по отриманню заробітної плати та пенсії, наявність арешту порушує права скаржника на забезпечення себе речами першої необхідності, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення в частині скасування арешту з рахунків в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на яку ОСОБА_1 отримує заробітну плату та картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) на яку ОСОБА_1 отримує пенсію.

У судове засіданні виконавець не з`явився, будь-які пояснення щодо накладення арешту саме на ці рахунки не надав, не повідомив суд про причини неможливості подання суду таких доказів та необхідності в подальшому застосування вищевказаних обмежень, зважаючи на те, що вони застосовуються до повного погашення заборгованості. Належних та допустимих доказів на спростування доказів скаржника в частині задоволених вимоги виконавцем та стягувачем у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати арешт з рахунків НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) Банк АТ КБ «ПРИВАТБАНК», накладений постановою приватного виконавця Говорова Павла Володимировича ВП №62688704 від 29.07.2020 року.

Судові витрати покласти відповідно до ст. 452 ЦПК України на приватного виконавця Говорова Павла Володимировича.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Я. Волчко