Провадження №6/522/96/20
УХВАЛА

03 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі подання старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській областіЧернолуцької Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2019 року до суду звернувся старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській областіЧернолуцька Ю.А. з поданням про тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Першого Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській областіперебуває виконавче провадження № 56541801 з примусового виконання виконавчого листа № 522/18653/16-ц Приморського районного суду м. Одеси, виданого 10.05.2018 року про стягнення заборгованості у розмірі 253820,56 грн. та судових витрат з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк».

Так, з матеріалів справи вбачається, у жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ «Сбербанк», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 253 820,56 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 24 січня 2017 року залишено без задоволення.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 253 820,56 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Постанова апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року змінена в частині визначення загального розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Сбербанк», зменшений загальний розмір стягнутої заборгованості із 253 820 56 грн. до 180 736, 53 грн., а в частині розподілу судових витрат, змінений розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Сбербанк», із 3 807, 31 грн. до 2 710, 80 грн.

Відповідно дост.441ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», згідно з ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 якого право громадянина на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання. Ухилення означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом, а також те, що сума стягнення з ОСОБА_1 змінена Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.260, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській областіЧернолуцької Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя