КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4110/20
Провадження № 2-з/488/88/20 р.
УХВАЛА

Іменем України

11.12.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

за участю секретаря судового засідання Кривопішиної О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, а саме просив суд витребувати у АТ «Райффайзен Банк «Аваль» кредитну справу по кредитному договору № 014/08-112/65703 від 25.07.2007 року, укладеному між ОСОБА_1 . Та ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» задля отримання інформації щодо продажу транспортного засобу автомобілю «ДЕО Нексія», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , скерування коштів на погашення заборгованості, копії довіреності, виданої на ім`я працівника банку, акту приймання передачі автомобілю, його продаж на торгах, копії кредитного договору, та направити витребувані докази на адресу суду.

У судове засідання представник заявника не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Інші особи, які можуть отримати статус учасників справи не викликалися, оскільки неможливо встановити, хто саме стане такими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, неявка представника заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 2 статті 116 ЦПК України передбачено що, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви (ч. 5 ст. 118 ЦПК України).

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Отже, метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або утрудненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Частинами 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України врегульовано, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду, як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до п. п. 4, 5, 6 ч.1 ст. 117 ЦПК України в заяві про забезпечення зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Подана заявником заява про забезпечення доказів відповідає наведеним вимогам, оскільки в ній зазначено, що не маючи інформації із кредитної справи, заявник не має змоги звернутися до суду за захистом своїх прав та подати позов про скасування заборгованості за зазначеним кредитним договором. До заяви була додана копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.05.2020 року.

Про те, що заявник не має можливості отримати іншим шляхом інформацію, яку просить витребувати, свідчить відповідь на адвокатський запит АТ «Райффайзен Банк «Аваль» з посиланням на ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», оскільки ці відомості є банківською таємницею.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

У п.41 Доповіді Венеціанської комісії «Про верховенство права»[8] (Venice Commission: the Rule of Law) - звіт щодо верховенства права, що був прийнятий Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 р. зазначено, що наразі можливий консенсус щодо обов`язкових елементів (як формальних, так і матеріальних або субстантивних) поняття «верховенство права», зокрема, таких, як: законність, в тому числі прозорий, підзвітний і демократичний порядок введення законів у дію; правова певність; заборона свавілля; доступ до правосуддя у незалежних і неупереджених судах, в тому числі судовий контроль за адміністративними актами; дотримання прав людини; недискримінація та рівність перед законом.

Перелічені елементи лежать в основі конституційних і законодавчих положень та судової практики і на національному, і на міжнародному рівнях.

Відповідно до підходів Венеціанської комісії виділяють такі складові верховенства права: доступ до закону (положення закону повинні бути зрозумілими, ясними та передбачуваними); вирішення питань про юридичні права повинно, як правило, здійснюватися на підставі закону, а не за розсудом; рівність перед законом; влада повинна реалізовуватися відповідно до закону, справедливо та розумно; права людини повинні бути захищені; повинні бути наявні засоби для врегулювання спорів без невиправданих витрат та відстрочок; наявність справедливого суду; держава повинна дотримуватися своїх зобов`язань у рамках як міжнародного, так і національного права.

У рішенні «Меньшакова проти України» (Menshakova v. Ukraine, заява№ 377/02) від 8 квітня 2010 року, ЄСПЛ також виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду. Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).(п.52 Рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності та враховуючи положення цивільного процесуального законодавства суд вважає, що з урахуванням цілей звернення до суду із заявою про забезпечення доказів (можливість звернення до суду з позовом про скасування заборгованості за кредитним договором), заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 116 118, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви задовольнити.

Витребувати від АТ «Райффайзен Банк «Аваль» кредитну справу по кредитному договору № 014/08-112/65703 від 25.07.2007 року, укладеному між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» задля отримання інформації щодо продажу транспортного засобу автомобілю «ДЕО Нексія», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , скерування коштів на погашення заборгованості, копії довіреності, виданої на ім`я працівника банку, акту приймання передачі автомобілю, його продаж на торгах, копії кредитного договору, та направити витребувані докази на адресу Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська