Провадження №2/523/737/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Аліної С.С.

за участю секретаря Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 122998,75 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконав прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву в якому з позовними вимога не погоджується, просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 17.12.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою зисотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строк дії картки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач ОСОБА_1 станом на 31.08.2019 року має заборгованість - 331326,49 грн., яка складається з наступного:

- 1857,44 грн. - заборгованість за кредитом,?

- 322369, 05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 7100 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Таким чином, заборгованість до стягнення становить 122 998, 75 грн., яка складається за наступного:

- 1857,44 грн. - заборгованість за кредитом,

- 121141,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 17.12.2012 по 29.06.2018.

Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості; копією заяви позичальника; витягом з «Тарифів банку»; витягом з «Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою».

Наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 31.08.2019р. серед додатків до позовної заяви, який містить інформацію за 17.12.2012р., 25.01.2013р., 16.04.2013р., 30.04.2013 р. за якою відбувалось погашення сум по кредиту у розмірах:

- 150-25.01.2013р.

- 300-16.04.2013р.

- 110-30.04.2013 р.

З розрахунку заборгованості вбачається, «зняття грошових коштів за картковим рахунком» не відбувається взагалі протягом періоду з 17.12.2012 по 31.08.2019р.р. Також за розрахунком заборгованості неможливо прослідкувати звідки у підсумку з`явилась сума боргу за тілом у розмірі 1857, 44 грн. та останнє об`єктивно не підтверджується самим розрахунком, який надає позивач.

Так, за період з 17.12.2012 по 25.01.2013 р.р. - рахується сальдо, на яке в цьому періоду проценти не раховуються (пільговий період) 1900, 1900, 1750 (перші три строчки розрахунку) серед яких графа «Сальдо точної заборгованості за кредитом» - містить значення «0,00».

26.01.2013 по 01.02.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1750.

28.02.2013по 28.03.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1696,96.

29.03.2013 по 16.04.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1618,44

З 24.04.2013р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1628,44.

З 30.04.2013р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1551,44.

301.05.2013 р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1816,44.

З 17.05.2013р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1847,44.

3 24.05.2013р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1857,44.

З 31.05.2013р. графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1793,41.

З 28.06.2013 по 01.07.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1714,34

З 31.07.2013 по 01.08.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1632,60.

30.08.2013 по 01.09.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1558,68.

З 30.09.2013 по 30.10.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1479, 62.

З 31.10.2013 по 01.11.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1402,73.

З 29.11.2013 по 29.12.2013 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1325,17.

З 31.12.2013 по 01.01.2014 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1244,83.

28.02.2014 по 28.03.2014 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1091,89

З 31.03.2014 по 05.04.2014 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 1010.03

з 30.04.2014 по 31.08.2014 р.р. - графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» - містить значення 998,36.

На думку відповідача ОСОБА_1 , поданий розрахунок заборгованості свідчить про те, що сума в розмірі 1857,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту не підтверджується взагалі розрахунком, який надає позивач в якості доказу. З врахуванням відсутності «зняття коштів» - отриманням коштів відповідачем у період з 17.12.2012 по 2019 слід зробити висновок, що борг у сумі 1857,44грн. є непідтвердженим, недоведеним та безпідставним, оскільки жодним платіжним, розрахунковим документом, доданим позивачем при зверненні до суду не доведено «отримання відповідачем грошових коштів».

Крім того, відповідач ОСОБА_1 зазначає про те, що згідно із поданим розрахунком заборгованості % ставка визначена на 30% за період з 17.12.2012 по 31.08.2014 р., в подальшому збільшується до 34.8 % за період з 01.09.2014 по 31.03.2015 р., далі збільшується до 43,20 % за період з 01.04.2015 до 31.07.2019 р. Однак, у заяві позичальника від 17.12.2012 року процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи позов про стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, які розміщені на виті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою розумів відповідач та ознайомився і погодився В ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках рахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови вила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також, відповідач ОСОБА_1 зазначити про те, що позивач пропустив строк звернення до суду із даним позовом. Зматеріалів, долучених до позову вбачається, що підставою звернення до суду стало наявність заяви анкети про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17.12.2012 р.

До суду із даним позовом позивач звернувся лише 18.09.2019 р., а провадження відкрито 01.10.2019 р., тобто з 17.12.2012 по 01.10.2019 минуло 6 років 10 місяців 16 днів.

Тому, відповідач вважає. що у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь АТ КБ «Приватбанк» на відзив відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до укладеного договору N0 б/н від 17.12.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо форми кредитного договору.

Відповідачем було підписано заяву про приєднення до Умов та правил надання банківських послуг.

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку. Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку і іпі .privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п. 1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві.

Картковий рахунок рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта ( п.п. 1.1.1.90 Умов)та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль.

Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 7 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Щодо ознайомлення Позичальника з умовами кредитування.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначає про те, що до суду надана копія анкети-заяви на двох сторінках від 17.12.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчив, що Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді....

Також в матеріалах справи міститься Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна з якого чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на

офіційному сайті Банку.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Представником позивача АТ КБ «Приватбанк» надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

На думку представника позивача АТ КБ «Приватбанк» на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку про те, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» зазначає про те, що надав докази, що Відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та правилами надання банківських послуг та наказ Банку яким були затвердженні зазначені Умови та Правила надання банківських послуг.

Більш того, згідно Заяви Відповідач зобов`язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку.

Підпис Позичальника на заяві свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору, у тому числі і тарифи і він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

Крім того, Клієнт погодився із запропонованими тарифами, оскільки здійснював погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку

Щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту.

В заяві - анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.З.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Пунктом 2.1.1.2.4. Умов та Правил…, встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження.

Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОБ-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові.

При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.?

У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі.

Щодо права односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначає про те, що підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право :

- п. 1.1.3.2.3. здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

- п. 1.1.3.1.9. не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам. У разі підключення Власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

До обов`язків Клієнта відноситься:

- п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам.

- п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом ЗО днів з моменту

повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п`яти днів з моменту списання.

Як зазначає представник банку, умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто Позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору Позичальника влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис.

Можливість зміни умов договору також передбачено розділом II Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року, а саме Банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Як зазначає представник позивача, клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення Відповідача являются необгрунтованими.

Необхідно відзначити, що платіжна карта це лише інструмент за допомогою якого здійснюється доступ до карткового рахунку на якому встановлений кредитний ліміт.

Платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнтка ... тощо.

Поповнення карткового рахунку в тому числі і погашення заборгованості здійснюється не лише за допомогою карти, а і через термінали самообслуговування, каси віділень, інтернет банкінг Приват24 і т.д

Зарахування грошових коштів на картковий рахунок здійснюється по номеру карти/рахунку та може здійснюватися шляхом внесення коштів готівкою в касу ПАТ КБ ПриватБанку або перерахування з рахунків інших банків, за допомогою перерахунку грошових коштів з поточних та депозитних рахунків фізичної особи, а також з рахунків інших осіб за їх дорученням у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно виписки по рахунку операції по погашенню 25.01.2013 р., 16.04.2013р., 30.04.2013 р. здійснювалися Клієнтом різними шляхами.

У зв`язку з вищенаведеним доводимо до суду, що Відповідач мав змогу різними йому доступними шляхами здійснювати погашення заборгованості в тому числі і через відділення Банку, а заперечення відповідача являються необгрунтованими та такими, що вводять суд в оману для уникнення відповідальності за зобов`язанням.

Щодо перевипуску кредитних карт.

17.12.2012 року ОСОБА_1 було видано кредитну картку Універсальна № НОМЕР_1 зі строком дії до 09.2016 року, що підтверджується довідкою банку по виданим карткам, а також відміткою у відповідному полі анкети-заяви.

Як зазначає представник позивача, картка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )перевипускалася, клієнт отримав картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 09.2016 року.

Отримання перевипущених карток підтверджується фотографуванням клієнта з карткою, а користування випискою по рахунку в якій відображено, як знаття кредитних коштів, так і погашення. Оскільки, Відповідача було ідентифіковано 17.12.2012 р., то при перевипуску карток підписання нової анкети не було потрібно, що не заборонено чинним законодавством України.

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці.

Тобто, перевипуск картки це лише заміна самої картки, в той час заборгованість переноситься на новий картковий рахунок. В розрахунку заборгованості Позивачем зазначено заборгованість, що була перенесена на останню перевипущену картку.

Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначає про те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу.

До своєї відповіді на відзив представник позивача АТ КБ "Приватбанк" надав виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із виписки вбачається про те, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що розрахунок заборгованості сформовано за допомогою автоматизованого програмного комплексу, а тому сумнівів у його достовірності не виникає.

Відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування процентів на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки погашення заборгованості Відповідачем не проводилося, то відповідно договірні правовідносини між сторонами не припинилися, а Банк продовжує здійснювати нарахування пені, відсотків.

Заборгованість за тілом кредиту витрати клієнта за рахунок кредитного ліміту, заборгованість за простроченим тілом це заборгованість за тілом кредиту, строк сплати якого минув, тобто це частина витраченого клієнтом кредитного ліміту, яка вже має бути погашена клієнтом станом на конкретну дату.

У розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за тілом кредиту у стовбчику Тіло кредита на звітню дату поступово переходить до наступного стовбчика Тіло кредита прострочене на звітню дату.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" вказує на те, що з наданих документів вбачається про те, що відповідачем ОСОБА_1 не вносились грошові кошти вчасно та в належному розмірі, в результаті чого заборгованість за тілом кредиту стала простроченною.

Щодо порядку погашення заборгованості та нарахування процентів за кредитним договором.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості.

Пільговий період кредитування це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0.01% річних (п. 1.1.1.49).

У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6).

Тарифи розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими умовами (п. 1.1.1.91).

Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів.

Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме:

- розмір щомісяного мінімального платежу складає 7% ( з 02.04.2014року Наказом СП-2014-6635230 від 02.04.2014 р. розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості;

- строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за

звітним.

Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4).

У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою.

Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором (п. 1.1.1.72).

У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідо Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2) та Тарифів.

Щодо формули нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість пояснюємо:

До 04.2014 року діяла наступна формула нарахування процентів:

Нарахування процентів на поточну заборгованість:

N *М /365 *У=г N - поточне тіло кредиту;

М - процентна ставка;

360/365 кількість днів у році;

У- кількість днів за які здійснюється нарахування;

Ъ - сума нарахованих процентів.

Нарахування процентів на прострочену заборгованість:

N *М /365 *У=г N - прострочене тіло кредиту;

М процентна ставка;

360/365 кількість днів у році;

У- кількість днів за які здійснюється нарахування;

Ъ - сума нарахованих процентів.

У- кількість днів за які здійснюється нарахування;

Ъ сума нарахованих процентів.

Формула нарахування процентів на прострочену заборгованість:

И*М /365*2 *Y=Z

N - заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця;

М - процентна ставка 360/365 кількість днів у році

2 коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості

У- кількість днів за які здійснюється нарахування;

Ъ - сума нарахованих процентів.

Діючі з 04.2014 року формули нарахування процентів:

Нарахування процентів на поточну заборгованість:

N *М /365*(2 абої)

N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці);

М - процентна ставка;

360/365 кількість днів у році;

2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1- застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2- підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості).

Щодо зміни розміру процентної ставки.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку (додаються).

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначив про те, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Зокрема, згідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг до обов`язків позичальника відноситься:

п. 1.1.2.3 отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам;

п. 1.1.2.4 у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банкіських послуг та/або Тарифів надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Стосовно надання підтверджень відправлення повідомлень про зміну розміру відсоткової ставки представник позивача АТ КБ "Приватбанк"пояснив про те, що в Банку діє електронний документообіг та вказані відомості зберігаються в архіві не більше трьох років, тому не надано підтвердження відправлення повідомлень.

Правомірність зміни умов договору також підтверджується Постановаю № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин. При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

Щодо строків позовної давності.

Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" зазначив про те, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануітет, тощо.

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 09.2016 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 25.09.2019 року до спливу строку позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача та його представника, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що згідно умов кредитного договору № б/н від 17.12.2012 ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, позивач вважає, що своїм підписом у заяві, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та Правил, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф.

Вважаючи, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування розрахував заборгованість ОСОБА_1 ,яка станом на 31.08.2019 року складає 331326,49 гривень, яка складається з:

1857,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

322369,05 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

7100 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Однак, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 122998,75 грн., яка складається з наступного:

1857,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

121141,31 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом з 17.12.202р. по 29.06.2018р.

Вирішуючи питання про стягнення нарахованої Банком заборгованості по кредитному зобов`язанню, суд виходить з наступного обґрунтування, з урахуванням правової позиції висловленою ВП ВС у справі № 342/180/17-ц.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи судом неодноразово викликався представник позивача, для дачі особистих пояснень, втім, виклики суду були залишені без уваги, а розгляд справи проведений судом на підставі наявних у справі доказів.

Крім відсутності належного обґрунтування та надання допустимих доказів, в частині наявної у відповідача суми заборгованості за неустойкою (пеня, штраф) суд також не приймає та відхиляє обґрунтування позивача на його право вимоги в частині стягнення процентів та неустойки (пені, штрафу) за кредитним договором, з посиланням на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність пред`явлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих сум пені та штрафу, в зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення простроченої суми заборгованості по тілу кредиту підлягає задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 28,81 грн. (1857,44 грн. х100 : 122998,75 грн. = 1,5% ; 1921 грн. х 1,5 : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 1054 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість в розмірі 1857,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір в розмірі 28,81 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Рішення складене та підписане суддею 07.10.2020р.

Суддя Аліна С.С.