РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернулася до суду з указаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку на правах члена сім`ї власника зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 2012 року в будинку не проживає, особистих речей не має, фактично проживає за іншою адресою. Через реєстрацію відповідача позивач не має можливості оформити субсидію, у зв`язку з чим просила визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позові просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи

Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу від 29.05.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №1009 (а.с.5), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7336267 (а.с.6), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6)

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у спірному будинку, що підтверджено домовою книгою для прописки громадян (а.с.9-10), однак, з серпня 2012 року фактично в квартирі не проживає, своїх речей не має, що вбачається з акту про фактичне не проживання (а.с.11), складеного комісією у складі квартальної - ОСОБА_4 , сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь спеціального фонду Державного бюджету України сплачений судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук