ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1627/52/12 Номер провадження 22-ц/814/1134/20Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

09 квітня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено повністю.

Замінено сторону виконавчого провадження за рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14.05.2012, цивільна справа № 1627/52/12, за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - з позивача (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» (; 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б).

З вказаною ухвалою суду не погодилася Логвіненко Валентина Іванівна, та подала на неї апеляційну скаргу, після закінчення строків, встановлених ст. 354 ЦПК України для оскарження ухвали місцевого суду.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, що 12 листопада 2019 року Семенівським районним судом Полтавської області була постановлена оскаржувана ухвала, без участі скаржника.

Копія вказаної ухвали направлялася боржникам: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи вбачається, що копію вказаної ухвали ОСОБА_2 отримав 28.11.2019 року (а.с.89). Рекомендоване повідомлення, яке надсилалося ОСОБА_1 повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.103-104).

В свою чергу, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду лише 13.03.2020 року, при цьому матеріали справи не містять відомостей, які підтверджують дату отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали.

Так, порушуючи питання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали суду апелянт вказує на те, що 13.03.2020 року від ОСОБА_2 їй стало відомо про оскаржувану ухвалу суду. Вказує, що вона участі у розгляді вказаної справи не приймала, бо не була повідомлена належним чином про її розгляд. Також зазначає, що вона не була залучена до участі у розгляді справи, а відтак не мала змоги вчасно подати подати апеляційну скаргу.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали за однією адресою, а тому всі судові повідомлення при розгляді цієї справи направлялися їм рекомендованими повідомленнями за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 була залучена до участі у розгляді вказаної справи, проте про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у відповідності до вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України, суд не повідомляла.

Крім того, з наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в установлений законом строк звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року. За результатом розгляду вказаної скарги, 04 березня 2020 Полтавським апеляційним судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Тому, з огляду на викладені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 маючи родинні відносини з ОСОБА_2 та спільну адресу проживання могла дізнатися раніше про оскаржувану ухвалу суду, ніж зазначену нею дату 13.03.2020 року.

Таким чином, зважаючи на норми закону та обставини, якими обґрунтовується клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали суду, суддя-доповідач приходить до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є недостатньо обґрунтованими, а тому підлягають додатковому обгрунтуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Керуючисьч.3 ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного судуГ. Л. Карпушин