Справа № 182/2090/20
Провадження № 2-з/0182/2/2020
У Х В А Л А

Іменем України

16.04.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвалою судді від 10.04.2020 року вищезазначена заява залишена без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

14.04.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Вимоги заявника обґрунтовані тим, що ним протягом десяти днів буде поданий позов до ОСОБА_3 про звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 17.12.2016 року по 31.12.2019 рік.

Він не згоден із заборгованістю за період з 17.12.2016 року по 31.12.2019 року у розмірі 255 680 грн, оскільки цей період вони проживали спільно та лише він здійснював матеріальне забезпечення сім`ї, надаючи гроші готівкою та здійснюючи перекази, що підтверджується скріншотами переводів грошових коштів на ім`я « ОСОБА_3 » .

Враховуючи наведене, з метою недопущення можливості подальшого стягнення з нього заборгованості по аліментам за вищезазначений період, позивач вважає, що у даному випадку невжиття таких заходів забезпечення позову може зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, враховуючи, що в межах виконавчого провадження № 60904906 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про арешт майна, може бути відчужено майно для погашення заборгованості, на яке накладений арешт.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду про забезпечення позову до подачі позовної заяви та просить зупинити стягнення заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 17.12.2016 року до 31.12.2019 року, яка виникла на підставі виконавчого листа № 2-2823/07, виданого 19.02.2007 року Нікопольським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх доходів, але не менше ніж 30№ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2006 року до повноліття дитини.

Отже, на даний час існує судове рішення, що набрало законної сили, яке не скасовано та на підставі якого виданий виконавчий лист, що знаходиться на виконанні у Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( після перейменування - НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ПІВДЕННО- СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО), та при виконанні якого виникла заборгованість внаслідок несвоєчасного та неповного виконання.

Статтею 129-1 Конституції України та статтею 18 ЦПК України визначено принцип обов`язковості судових рішень, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Згідно зі ст.ст.156, 158 ЦПК України зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.4постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Пропрактику застосуваннясудами цивільногопроцесуального законодавствапри розглядізаяв прозабезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 2 вище вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд вважає, що забезпечення позову у даній цивільній справі шляхом зупинення стягнення заборгованості за виконавчим листом буде суперечити змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Крім того, згідно з п.6 ч.1ст.150 ЦПК України забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, можливе лише у випадку оскарження боржником такого виконавчого документа у судовому порядку.

Проте, у цій справі предметом спору є скасування заборгованості по аліментам, а не оскарження виконавчих листів, зокрема № 2-2823/07 року від 09.02.2007 року, по якому проводиться стягнення аліментів. Доказів того, що виконавчий документ, на підставі яких здійснюється стягнення, оскаржується заявником в судовому порядку, матеріали справи не містять.

Окрім того, у заяві про забезпечення позову належно не обгрунтовано яким чином невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити у майбутньому виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Разом з тим, з аргументами, викладеними ОСОБА_5 С ОСОБА_6 щодо відчуження належного йому майна в рахунок погашення заборгованості, суд не може погодитись, оскільки заявником не надано належних доказів, які б підтверджували належність йому майна та його відчуження, але вказано лише про таку вірогідність.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованими та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева