ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/966/19Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 22-ц/817/342/20 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 307000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Іванюта О.М.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , її адвоката Горуца О.А., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кметика Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №593/966/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Кметика Ярослава Степановича на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року, ухваленого суддею Музика Я.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, який був уточнений під час розгляду справи, до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу; про визнання за позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю і зареєстрована за ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 зловживав спиртними напитками та скандалив, в зв`язку з чим вони перестали спільно проживати. В 2003 році вона познайомилась з ОСОБА_3 і з того часу почали спільно проживати. Оскільки в них не було грошових коштів для придбання спільного житла, то вони почали їздити на роботу за кордон (Польща, Росія), де проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу. В 2014 році ними за спільні кошти було придбано житлову квартиру в ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , за обумовлену ціну в 15 000 дол. США. При цьому на повну оплату квартири грошей не було, в зв`язку з чим було укладено попередній договір куплі-продажу в відповідності з яким було проведено часткову оплату в сумі 12 500 дол. США, з яких вони мали 9 500 дол. США, 3000 дол. США позивачці позичила рідна сестра ОСОБА_6 , а решту в сумі 2 500 дол. США вони з чоловіком повинні були доплатити. В зв`язку з цим знову поїхали на роботу за кордон. Станом на грудень місяць 2015 року кошти обумовлені попереднім договором купівлі-продажу були виплачені повністю, позивачка із ОСОБА_3 повернулись на Україну і 16 грудня 2015 року був укладений договір купівлі-продажу квартири та зареєстрований на ОСОБА_3 . З того часу вони продовжили спільно проживати з ОСОБА_3 вже в спільно придбаній ними квартирі. Вели спільне господарство. Спільно витрачали зароблені ними кошти на проживання, облаштування квартири, її ремонт, придбання необхідних товарів. Вони вважали себе повноцінною сім`єю. 28 березня 2019 року, ОСОБА_3 раптово захворів позивачка здійснювала за ним постійний догляд, а коли помер ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), то провела поховання за свої кошти. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Після звернення з заявою про прийняття спадщини, їй стало відомо, що ОСОБА_3 в 2016 році під час її перебування на заробітках, зробив заповіт на вищевказану житлову квартиру в користь племінниці ОСОБА_2 .

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , 1958 року народження, з ОСОБА_3 , 1966 року народження, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу в період з 2003 року і до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 , 1958 року народження, право власності на 1/2 частину житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю та зареєстрована за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2020 року виправлено допущену у резолютивній частині рішення Бережанського районного суду Тернопільської області по цивільній справі №2/593/16/2020 описку в частині вказання по-батькові позивачки замість ОСОБА_7 , вказавши по-батькові позивачку ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Кметик Ярослав Степанович просить скасувати рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року в справі №2/593/16/2020 і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та права власності на 1/2 частину спадкового майна житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовити, а також стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору за звернення до апеляційного суду, посилаючись на те, що воно не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, судом не повно було з`ясовано усі обставини справи, що стало наслідком прийняття незаконного та несправедливого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат Кметик Я.С. зазначив, що допитані в судовому засіданні свідки вказували на те, що ОСОБА_1 проживала та працювала разом із ОСОБА_3 впродовж 10-16 років перебуваючи за межами України в Росії та Польщі, при тому, жодний із допитаних в судовому засіданні разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кордоном не були, а на запитання представника ОСОБА_2 адвоката Кметика Я.С. звідки їм відомо про такі факти усі свідки зазначали, що про це їм відомо зі слів ОСОБА_1 . Тому вважає, що твердження свідків про те, що начебто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом працювали та спільно проживали за кордоном, вели спільне господарство та мали спільні права та обов`язки в період до грудня місяця 2015 року, є лише припущенням та не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Також вказує, що судом залишено поза увагою або ж з невідомих причин не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 по даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , який зареєстрований 20 серпня 1977 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: відміткою в паспорті ОСОБА_1 та повідомленні відділу РВАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Надані позивачем докази до позовної заяви не встановлюють факт вкладення саме спільних коштів в придбання ОСОБА_3 квартири по АДРЕСА_1 , як не встановлюють та не підтверджують того, що саме позивач спільно проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В даній справі відсутні будь-які докази, які могли б свідчити про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно заробляли, мали єдиний бюджет та спільно використовували зароблені кошти для придбання спільного майна.

Позивач своїм правом на відзив не скористалася.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кметик Я.С. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_1 та її адвокат Горуц О.А. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою та її представником суду надано належні, допустимі, достатні та переконливі докази спільного проживання саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства, що вони були пов`язані спільним побутом та мали усталені стосунки, взаємними правами та обов`язками, притаманними сім`ї. Крім того, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 придбана позивачкою та померлим ОСОБА_3 за спільні кошти в період їх спільного проживання як однієї сім`ї.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки він не відповідає обставинам справи, не правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору купівлі-продажу від 16 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., зареєстровано в реєстрі за №2923, ОСОБА_5 , передала за плату, а ОСОБА_3 , купив квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 23-24).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 заповів належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 73). Заповіт зареєстрований у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43084154, номер у Спадковому реєстрі 58634738 (а.с. 72).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №79 (а.с. 18).

12 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_3 (а.с.71).

08 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Бережанську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по закону після смерті ОСОБА_3 (а.с.29).

З матеріалів справи вбачається, зокрема з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області МЮУ №889/02.1-01.09.6 від15 жовтня 2019 року, що в архіві виявлено актовий запис № 97 про шлюб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 20 серпня 1977 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Також, повідомили, про відсутність в архівах про розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_1 (а.с. 89).

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Даний висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року у справі №759/4596/18, провадження №61-3852св19.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , який не розірваний, тому колегія суддів вважає, що неможливо встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, оскільки це призведе до порушення принципу одношлюбності, передбаченого ст.25 СК України.

Доводи ОСОБА_1 , що вона тривалий час не підтримує з ОСОБА_9 шлюбних відносин не заслуговують на увагу з огляду на те, що дана обставина не має правового значення для вирішення питання наявності спадкових прав.

Також, позивачем ОСОБА_1 не оспорювався договір купівлі-продажу спірної квартири, де покупцем був ОСОБА_3 .

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кметика Ярослава Степановича слід задовольнити, а рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна відмовити.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1 537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) гривень 50 копійок, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 листопада 1998 року) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт Серія НОМЕР_5 виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 22 грудня 2005 року) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кметика Ярослава Степановича задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 листопада 1998 року) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт Серія НОМЕР_5 виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 22 грудня 2005 року) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, який продовжується на строк дії карантину.

Повний текст судового рішення виготовлений 5 червня 2020 року.

Головуючий

Судді