Справа № 234/3023/20
Провадження № 2/234/1764/20
03 червня 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі головуючого судді Михальченко А.О.,
секретар судового засідання Каліберда А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 234/3023/20 в порядку загального позовного провадження за позовом
Орган опіки та піклування Краматорської міської ради,
про позбавлення батьківських прав, -
представник третьої особи ОСОБА_3 , -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
21.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з тих підстав, що він є батьком є її онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини, тобто дочка позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач з дитиною не спілкується, участі у її вихованні, фізичному, духовному та моральному розвитку не приймає, дитина мешкає з позивачкою, батько матеріальної допомоги не надає, дитиною не цікавиться, не спілкується з березня 2015 року, уваги не приділяє. Отже, ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, покладених на нього Сімейним кодексом України. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути аліменти на утримання онука у розмірі ј частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11.03.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання на 31.03.2020 року.
Ухвалою суду від 31.03.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду.
За клопотанням позивачки судом було витребувано відомості з Державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_2 державного кордону.
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник третьої особи - ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., і особою, в сім`ї якої проживає дитина. Тобто, ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком.
Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно вимог ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Виходячи із змісту ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з довідки №2-20/11-07 від 14.02.2020, виданої завідувачем КДНЗ №6 «Ведмежатко», батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованця садку, ОСОБА_2 за період виховання сина у садку, батьківські збори не відвідує, справами сина не цікавився, ніколи вихователі його не бачили.
Також, таку інформацію надає директор Краматорської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, в якій навчається в першому класі ОСОБА_6 , відповідно до довідки №25 від 14.02.2020 року.
Згідно відповіді Державної служби України на ухвалу суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перетинав кордон України в сторону АРК Крим, останній раз 21.12.2019 року, на територію України не повертався. Тобто навіть після смерті матері дитини ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , що свідчить про його свідому поведінку щодо ухилення від виховання та утримання сина.
Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 у відношенні сина. Спеціалістами Служби у справах дітей складений Акт про відвідування адреси проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 . Згідно Акту, за даною адресою проживає бабуся - ОСОБА_1 , її донька та онук ОСОБА_6 . Умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним норма, у дитини є все необхідне для розвитку та відпочинку.
Також, у судовому засіданні 05.05.2020 року були допитані свідки.
ОСОБА_8 показала, що вона сусідка позивачки, вони давно знайомі, відповідача - батька дитини ОСОБА_2 бачила один раз, дитини часто бувала в гостях у бабусі, вона ним і займалася, бо мати після декретної відпустки вийшла на роботу.
ОСОБА_9 показала, що також є сусідкою, мати дитини знає ще зі школи, після народження ОСОБА_4 ним займалась бабуся ОСОБА_1 , допомагала донці, батька дитини за ці роки бачила лише один раз.
ОСОБА_10 , яка є вихователем дитячого садка розповіла, що дитину до садка завжди приводила мати або бабуся, дитина ніколи про батька не згадувала, розповідав, що батько з ними не живе.
ОСОБА_11 , яка була колегою та подругою матері ОСОБА_4 , вказала, що ОСОБА_2 ніколи не бачила, чула від подруги, що він поїхав до Криму.
ОСОБА_12 є сестрою померлої матері ОСОБА_4 , показала, що останній раз бачила батька дитини у 2015 році, офіційно він не працював, вказує, що його батьки також не приймають участі у вихованні дитини.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів.
Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від підготування малолітньої дитини до самостійного життя, не спілкується з сином, не створює умов для його всебічного розвитку, не проявляє інтересу до життя, потреб, здоров`я, не надає матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітньої дитини, не створює умов для отримання ними освіт. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону.
Згідно ч.1 ст.166 СК України, суд одночасно з позбавленням батьківських прав може за вимогою позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 840,80.
Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 164, 166, 180, 181,182 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у відношенні його малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.02.2019 року, і до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та підписано 03.06.2020 року.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко