КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/1545/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9965/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіна Альона Миколаївна, про визнання шлюбного договору недійсним,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є.,-

встановила:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з названим позовом до суду.

Просив: визнати шлюбний договір, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07 вересня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіною А.М., який зареєстрований у реєстрі за № 1325, недійсним.

У травні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: заборонити вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на нежитлове приміщення «Дитячий магазин іграшок та одягу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 31,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі укладати договори щодо його відчуження; заборонити вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на нежитлове приміщення Магазин-офіс, загальною площею 50,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі укладати договори щодо його відчуження.

Заява обґрунтована тим, що зазначене майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача відповідачем може бути здійснено відчуження майна на користь третіх осіб.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, а саме: «Дитячий магазин іграшок та одягу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 31,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Магазин-офіс, загальною площею 50,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку зустрічного забезпечення на підставі ст. 154 ЦПК України зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня підписання цієї ухвали внести на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо) в розмірі 322 162 грн та подати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині зустрічного забезпечення скасувати, та постановити нову про відмову у зустрічному забезпеченні, посилаючись на необґрунтованість розміру зустрічного забезпечення, порушення судом норм процесуального права.

У судовому зсіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Представник ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив апеляційну скаргу розглядати у відсутність відповідача та його представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із достатності підстав для забезпечення позову.

Застосовуючи зустрічне забезпечення суд виходив із того, що застосування арешту майна може призвести до спричинення збитків. Визначаючи розмір зустрічного забезпечення, суд виходив із звітів незалежної оцінки майна від 04 травня 2020 року, якими визначено вартість майна.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про визнання недійсним шлюбного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 вересня 2017 року.

У поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на нежитлове приміщення «Дитячий магазин іграшок та одягу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та нежитлове приміщення Магазин-офіс, в тому числі укладати договори щодо їх відчуження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вбачається, що позовні вимоги стосуються визнання недійсним шлюбного договору.

Нежитлові приміщення, відносно яких ОСОБА_1 просить застосувати забезпечення позову, не стосуються предмету позовних вимог.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності між сторонами спору щодо права власності на нежитлові приміщення.

Заявником не обґрунтовано співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Заявником не зазначено, яким чином застосування заходів забезпечення позову відносно нерухомого майна, забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є безпідставною.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Оскільки заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ухвала суду від 25 травня 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

О.Ф. Лапчевська