Справа № 171/424/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 жовтня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,
03.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів.
Відповідачем відзив на позов не надано.
У судове засідання позивач не прибула, подала заяву про підтримання позову та проведення судового розгляду без її участі.
Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, клопотання про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не надав, на підставі чого суд доходить висновку про неприбуття відповідача в судове засідання без поважних причин та можливість розгляду справи у відсутність відповідача, ухваливши по справі заочне рішення згідно ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».
У відповідності до ст.12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Довгинцівським відділом ДРАЦС РС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 08.09.2015 року.
07.06.2019 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_4 , та її після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Апостолівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 07.06.2019 року.
Згідно довідки від 02.08.2019 року, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Малятко» Апостолівської міської ради (далі ДНЗ (ясла-садок) «Малятко»), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ДНЗ (ясла-садок) «Малятко» з червня 2018 року по теперішній час. Вихователі групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з червня 2018 року жодного разу не бачили батьки дівчинки - ОСОБА_2 , який до дитячого садочка не з`являється, участі у вихованні своєї доньки не приймає. Вихованням дівчинки займається вітчим ОСОБА_4 , який приводить та забирає дитину із садочка, відвідує батьківські збори, свята та надає допомогу щодо створення розвивального середовища групи та майданчика.
З характеристики ОСОБА_3 , виданої ДНЗ (ясла-садок) «Малятко», встановлено, що ОСОБА_3 проживає з мамою ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_4 . У вказаній родині створені всі умови для гармонійного розвитку та виховання дитини. Вихованням дівчинки займаються її мати та вітчим, протягом тривалого часу біологічного батька дитини - ОСОБА_2 жодного разу ніхто не бачив, життям доньки він не цікавився.
Рішенням виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 113 від 11.10.2019 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті від 06.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації від 10.04.2020 року вказаний орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Акт депутатського обстеження від 19.08.2019 року, складений депутатом Апостолівської міської ради Восьмак Т.Г. у присутності свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та в присутності ОСОБА_1 , суд відхиляє як доказ, оскільки вказаний акт не містить підпису вказаних свідків та ОСОБА_1 .
Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , в зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги в даній частині.
Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині другій статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В порушення вимог статей 12,13,81 ЦПК України позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності обставин, передбачених ч.1 ст.192 СК України, які являються підставою для зміни розміру аліментів, тому суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог позивача.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 01.08.2019 року ОСОБА_2 нараховується заборгованість згідно даних Головного управління статистики у Дніпропетровській області щодо середньої заробітної плати у м. Кривому Розі та станом на липень 2019 року розмір аліментів, який нараховано відповідачу до сплати, склав 2900 грн. Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1000 грн. щомісяця, що суперечить положенням ч.2 ст.155 СК України, оскільки позивач діє всупереч інтересам дитини.
Згідно ст.264 ЦПК України суд повинен при ухваленні рішення вирішити питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Оскільки судовий збір за вимогу щодо зміни розміру аліментів позивачем не сплачувався та у задоволенні вказаної вимоги судом відмовлено, витрати слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265,268 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Судові витрати в іншій частині компенсувати за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Чумак Т.А.