Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3793/20
Провадження № 2-з/711/33/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

секретаря судового засідання Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 15300,00 дол. США, що були сплачені у якості авансових платежів за продаж квартири, 3 % річних у сумі 231,36 дол. США, а всього 15531,36 дол. США. Також, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Крім того, одночасно з поданим позовом, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що вона вважає, що єдиним належним способом забезпечення її позову є накладення арешту на належну ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Як виявилось, єдиним майном, що є у відповідача - є саме цей предмет нерухомості. Роботи у відповідача немає, рухомого майна теж, боргів безліч і вони мають у неї тенденцію збільшуватись. Чого лише варте взяття кредиту у 2011 році у сумі 300,00 грн., які переросли у стягнення на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 62653,00 грн. Навіть з цього факту можна зробити висновок, що відповідач ставиться безвідповідально до себе, свого життя та майна.

У заяві також вказано, що у разі невжиття заходів для забезпечення позову, єдине майно відповідача може бути втрачене. Відповідач постійно робить спроби через ріелторів та самостійно продати квартиру, саме так вони і познайомились. Звісно, питання шахрайства по відношенню до неї ніхто зараз не заперечує, але це не прибирає ризику того, що відповідач буде намагатись уникнути будь-якої відповідальності через відчуження належного їй майна. Відсутність забезпечення позову призведе до порушення її законних прав, у випадку продажу відповідачем квартири, чи іншим чином її відчуження. Як наслідок, вона буде позбавлена можливості задовольнити свої вимоги як стягувач.

Крім того, нею ( ОСОБА_1 ) до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області подано заяву про вчинення злочину відносно відповідача за статтею 190 КК України, так як ОСОБА_2 вчинила відносно неї шахрайство, тобто заволоділа її коштами шляхом обману та зловживанням довірою.

Зважаючи на вищевикладене, вважає, що вона надала належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення у справі за її позовом, а також необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту прав, свобод та інтересів у майбутньому, у разі не вжиття заходів забезпечення позову. Будь-які засоби для стягнення заборгованості не матимуть різниці, оскільки не можна забрати щось у людини, у якої нічого немає, а саме такою буде ОСОБА_2 у випадку відчуження своєї частки квартири.

Крім того, зазначає, що на її думку, у даному випадку відсутні підстави для здійснення зустрічного забезпечення, так як відсутні обов`язкові підстави, що передбачені частиною третьою статті 154 ЦПК України, оскільки навіть у випадку відмови у позові, відповідач зможе без перешкод розпорядитись належним їй майном. Наразі ж, відповідач має розуміти, що обман людей, зловживання їхньою довірою, сплата своїх боргів за чужий рахунок, невиконання зобов`язань, брехня- мають своїм наслідком негативні наслідки по відношенню до особи, яка вчиняє такі дії. У даному випадку, такою особою є ОСОБА_2 , яка отримала від неї більше 3/4 суми коштів у рахунок продажу квартири, після чого - припинила будь-яке спілкування.

До того ж, звертає увагу на те, що наявність на даний час запису від 10.09.2019 № 33158303 про арешт всього майна боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 69117,98 грн. - не є підставою для відмови у задоволенні даної заяви. По-перше, виконавче провадження, по якому було накладено цей арешт, вже завершено, а отже - арешт має бути знятий. По-друге, це публічне обтяження, яке застосовувалось Придніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для забезпечення виконання рішення суду на користь ПАТ КБ «Приватбанк», а отже, цей арешт не має до неї та її вимог будь-якого відношення. По-третє, цей арешт може бути у будь-який момент знятий, що призведе до набуття здатності відразу відчужити відповідачу її майно. Крім того, наголошує, що лише задоволення цієї заяви дозволить їй реально відновити свої права, у вигляді ймовірного подальшого звернення стягнення у примусовому порядку на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . До того ж, вважає, що заявлені нею вимоги є співмірними із пропонованими заходами забезпечення.

На підставі наведених вище обставин, просить суд вжити заходів для забезпечення позову до ОСОБА_2 , а саме, - накласти арешт на належну ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - подана до Придніпровського районного суду м. Черкаси 01.06.2020. По справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ухвалою суду від 04.06.2020р. відкрито провадження та прийнято її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації у майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 183/5864/17-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що за відомостями Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 210800848 від 30.05.2020), - квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної (спільної сумісної) власності ОСОБА_3 (розмір частки 1/2) та ОСОБА_2 (розмір частки 1/2).

Таким чином, за результатами розгляду заяви та аналізу доводів заявника щодо обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що є достатні підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання чи зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи категорію справи, характер спірних правовідносин, предмет спору та ціну позову, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення, а саме, слід накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 522487 від 22.12.2003). На думку суду, такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову, може унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду, а також такий вид забезпечення позову сприятиме збереженню статусу та належності цього майна до закінчення розгляду справи по суті. Застосовані судом заходи забезпечення позову не перешкоджають володінню та користуванню об`єктом нерухомого, на яке накладено арешт до вирішення спору по суті.

Станом на 04.06.2020 підстав для зустрічного забезпечення судом не встановлено.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання, зазначене у заяві: АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову, - задовольнити.

З метою забезпечення позову про стягнення боргу з ОСОБА_2 , накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме, - 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 і заборонити будь-яким особам проведення будь-яких дій з відчуження 1/2 частки вказаної квартири.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Копію ухвали після виконання направити сторонам для відому.

Застосовані за цією ухвалою заходи забезпечення позову не перешкоджають користуванню об`єктами нерухомого та рухомого майна.

Суд може скасувати або змінити заходи забезпечення позову за клопотанням учасника справи.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки - до 04.06.2023.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 04.06.2020.

Головуючий суддя С.М. Позарецька