Справа № 404/3309/20
Номер провадження 2/404/857/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда - Іванова Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Арталекс» до Громадської організації «Громадські об`єднання розвитку та справедливості» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Арталекс» звернулось до суду із заявою до Громадської організації «Громадські об`єднання розвитку та справедливості» про захист честі, гідності та ділової репутації, просило:

- визнати недостовірною інформацію та таку, що порушує честь і гідність, ділову репутацію стосовно позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Арталекс» в особі директора ОСОБА_1 Олександра Семеновича), порушену відповідачем (Громадською організацією «Громадські об`єднання розвитку та справедливості») на web сторінці соціальної мережі «Facebook» станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 травня ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- зобов`язати відповідача (Громадську організацію «Громадські об`єднання розвитку та справедливості») не пізніше наступного дня від набрання рішення суду у цій справі законної сили спростувати поширену ними інформацію шляхом розміщення на перших сторінках місцевих газет « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » статей із зазначенням у них такту такого змісту: «Громадська організація «Громадські об`єднання розвитку та справедливості» - «Поширена інформація стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Арталекс`в особі директора ОСОБА_2 на web сторінці соціальної мережі «Facebook» станом на 08 травня 2020 року є недостовірною та не відповідає дійсності;

- у рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 01 грн. 00 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на web сторінці соціальної мережі «Facebook» (http://www. Facebook.com/GORSGO) ГО Громадської організації «Громадські об`єднання розвитку та справедливості» (), на яку підписані ІНФОРМАЦІЯ_5 осіб, опублікували інформацію наступного змісту (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_6 ! Прочитавши ІНФОРМАЦІЯ_7 в газеті « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 знати» ми вирішили, що мешканці точно мають право знати всю правду про будівництво водопроводу в західній частині міста та про підрядника, який виконував ці роботи в районі «маяку», не тільки те, про що пише містянам міський голова ОСОБА_3 Тернавська. Мер міста яскраво описує, які вони наполегливі та як вони знайшли вихід зі склавшоїся ситуації з водопостачанням в західній частині міста. Так, вода дуже потрібна тим хто мешкає «за путями». Але, є дуже багато але… ОСОБА_4 лукавить, коли пише, що для завершення робіт потрібно 11,7 млн. грн. та 4-5 місяців робіт в поточному році. В договорі з підрядчиком є графік робіт (дивитися на фото нижче), в якому чітко прописано роботи помісячно до кінця року, а не 4-5 місяців. А тепер звернемо увагу на підрядчика, з яким уклали договір 4 жовтня 2019 року та підписали В ОСОБА_5 та ТОВ підприємство «Арталекс» в особі О ОСОБА_6 . Зайшовши на ОСОБА_7 можна знайти багато дуже цікавих кримінальних справ, пов`язаних з «Арталекс» та будівництвами по області та м. Кропивницький цією фірмою. І всі ці справи зв`язані з незалежним використанням бюджетних коштів.

ОСОБА_4 , чому ви в своїй статті не згадуєте ні разу про підрядчика, що виконував та згідно договору має виконувати далі роботи по будівництву водопроводу? Але звинувачуєте голову комісії першого заступника голови ОДА ОСОБА_8 . Можливо ви самі не надали достовірну інформацію про будівництво??? Погугливши тему будівництва Долинського водопроводу можна знайти дуже багато цікавої інформації і по тендерам і по судовим справам.

ОСОБА_9 , коли ви вже почнете працювати з порядними підрядними організаціями, які будуть робити місту користь, а не шкоду, яку наробила фірма «Арталекс» для мешканців «маяка»???».

Вважає, що вказана інформація не відповідає дійсності, є недостовірною, порушує особисті немайнові права, ганьбить честь та гідність та завдає значної шкоди діловій репутації, що виражається у негативному упередженому ставленні до їхнього підприємства з боку осіб, які посадовими особами органу місцевого самоврядування Долинської міської ради, а також тих осіб, які є підписчиками відповідача та які прочитали зазначену публікацію в загальнодоступній мережі Інтернет і поширили цю інформацію через власні сторінки у соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності до статті 125 Конституції України система судів загальної юрисдикції в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, статтею 4 ГПК України гарантовано право на звернення до господарського суду.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1 ст. 4 ГПК України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом пункту 14 частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

У відповідності до правового висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 750/2052/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 757/43785/18-ц, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, справи про захист ділової репутації слід розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком справ між юридичними особами й іншими суб`єктами підприємницької діяльності у зв`язку зі здійсненням ними господарської діяльності, які належать до юрисдикції господарського суду. Участь у таких справах позивачем або відповідачем фізичної особи, яка не є підприємцем, виключає юрисдикцію господарського суду.

Згідно статті 4 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.

Так, за змістом частини 1 статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись до суду з позовом, позивач вважає поширену відповідачем інформацію недостовірною і такою, що не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, предмет та підстави позову, зміст позовних вимог, а також суб`єктний склад учасників справи, суддя дійшов висновку, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами п. 14 ч. 1 ст. 20 ГПК України. Таким чином, позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15-16, 94, 201 ЦК України, ст. 20 ГПК, ст.ст. 2, 4-5, 10, 19, 186-187, 258-261, 263, 352-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Арталекс» до Громадської організації «Громадські об`єднання розвитку та справедливості» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова