233 № 233/2821/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Левчук О.О.,

при секретарі судового засідання Рамазанової В.Х.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бєлікової Н.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу №233/2821/20 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1

до

Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз», юридична адреса: Донецька область м. Торецьк, вул. Донбаська, 55

третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, юридична адреса: Донецька область м. Маріуполь вул. Гризодубової, 3

про захист прав споживачів та визнання дій в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз», Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, про захист прав споживачів та визнання дій в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Відповідно до автоматичного розподілу справ - 15.06.2020 року справа надійшла в провадження судді Каліуш О.В.

17.06.2020 року по справі постановлено ухвалу про передачу справи на розгляд до Краматорського міського суду Донецької області.

01.07.2020 року на вище вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29.07.2020 року ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.06.2020 року - скасовано та справу направлено до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ - 10.08.2020 року справа надійшла в провадження судді Каліуш О.В.

10.08.2020 року відповідно до розпорядження керівника апарату Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Діріної О.А. призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку із тим, що суддя Каліуш О.В. перебуває у щорічній основній відпустці.

10.08.2020 року справа надійшла в провадження судді Левчук О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , разом із своєю сім`єю мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї належать: її син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батько - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мати - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно із довідкою №428 від 01.06.2020 року, наданою Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області.

Вона та її сім`я є побутовими споживачами природного газу за нашою спільною адресою: АДРЕСА_1 та одержуємо послугу з розподілу (постачання) природного газу. На ім`я її батька ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на власника будинку та споживача природного газу укладено типовий договір розподілу (споживання) природного газу з оператором газорозподільних систем Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" (далі - Оператор ГРМ), на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі - договір розподілу) та присвоєно ЕІС-код 656.

Окрім того, укладення договору про надання послуг із постачання природного газу з її батьком ОСОБА_4 , який проживає за тією ж адресою, що і вона - його дочка та позивач ОСОБА_1 , не дає підстав для висновку, що лише і виключно її батько ОСОБА_4 є таким споживачем, оскільки, як установлено, всі вона - члени родини і ведемо побут за спільною адресою. При цьому рахунки, які щомісячно виставляються за спожитий природний газ, містять інформацію щодо використаного газу за конкретно визначеною адресою, а саме: АДРЕСА_1 , а не конкретно визначеними особами. У протилежному випадку, на відповідача покладався б обов`язок присвоєння персональних ЕІС-кодів усім особам, що проживають в одному домогосподарстві.

Так. договір про споживання природного газу укладається лише із власником домоволодіння, яким, як установлено, є її батько - ОСОБА_4 , але споживачами природного газу є усі особи, які проживають за цією адресою.

У контексті наведеного, необхідно звернути увагу на те, що побутовим споживачам природного газу, що проживають разом у домоволодінні із власником цього домоволодіння, не може бути присвоєно персоніфікованих ЕІС-кодів, тому що всі вони є фізичними особами, а фізичній особі не здійснюється присвоєння ЕІС-коду. Оператором ГРМ має бути здійснено присвоєння ЕІС-коду окремій точці комерційного обліку споживача (об`єкту побутового споживача) відповідно до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Так, за адресою споживання: 85150, Україна. Донецька область, Костянтинівський район, село Катеринівка. вул. Ушакова. буд.59 присвоєно ЕІС-код 656.

На підставі викладеного, вона - ОСОБА_1 , позивач по вказаній справі також є споживачем природного газу за вказаною адресою, а не присвоєння їй персонального ЕІС-коду не позбавляє її такого статусу.

Аналогічна позиція викладена і підтримується рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року по справі №140/1034/19, номер судового провадження П/140/1060/19. яке є у вільному інтернет доступі на сайті http://reyestr.court.gov.ua/

Вона, як позивач звертаюся до суду за захистом своїх порушених прав як споживача, а також за захистом порушених прав як споживача свого батька, власника домоволодіння за вказаною вище адресою - ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що її батько є людиною похилого віку та людиною, що має 2 групу інвалідності на підставі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серія НОМЕР_1 від 07.08.2019 року та на підставі посвідчення інваліда війни 2 групи серії НОМЕР_2 від 30.06.2009 року та самостійно не в змозі звернутися за захистом свого порушеного права як споживача.

Вважає, що їх права як споживача порушені відповідачем - Торецьким відділенням Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" у зв`язку з наступним.

Вона, позивач - ОСОБА_1 та її батько - ОСОБА_4 , є побутовими споживачами та одержуємо послугу з розподілу природного газу на підставі договору розподілу природного газу, укладеного з оператором газорозподільних систем Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" (далі - Оператор ГРМ). на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі за тестом - договір розподілу).

Ними, як споживачами, було спожито за січень місяць 2020 року 86 метрів кубічних газу, що було відображено на газовому лічильнику, який є в їх оселі, та сплачено кошти за отриманий газ, відповідно до тарифів, встановлених чинним законодавством. Копія квитанції за Особовим рахунком, ЕІС-кодом 656 додається.

У січні 2020 року ними одержано від постачальника Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" повідомлення-квитанцію від 20.01.2020 року. Особовий рахунок. ЕІС-код 656 з вимогою сплатити тариф на послуги розподілу (транспортування) природного газу ПАТ «Донецькоблгаз» нарахований за січень 2020 року у кількості 166 метрів кубічних зі сплатою 0,84грн. за 1 метр кубічний, що дорівнює 139,44грн. на місяць на підставі замовленої потужності за попередній газовий рік у розмірі 1992 метрів кубічних.

Відповідно до пп.5 п.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленими відповідними договорами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 14 розділу 3 Постанови НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 «Про затвердження правил постачання природного газу» передбачено, що періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Відповідно до пункту 23 Постанови НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 «Про затвердження правил постачання природного газу» постачальник має право отримувати від побутового споживача плату за поставлений природний газ.

Пунктом 1 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» розділу IX Кодексу газорозподільних систем встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача.

Тобто, споживач сплачує кошти за спожитий газ, який він фактично спожив за минулий місяць, але ніяк не за період попереднього газового року і ніяк не за цифрою, що не відображена на газовому лічильнику, яка не є фактично спожитою, а саме така вимога відображена у повідомленні-квитанції, що мною оскаржується.

Таким чином, дії оператора ГРМ - постачальника Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" з надіслання їй повідомлення-квитанції від 20.01.2020 року ОР 656 з вимогою сплатити тариф на послуги розподілу (транспортування) природного газу ПАТ «Донецькоблгаз», який нею фактично не спожитий, є порушенням її прав та законних інтересів як побутового споживача, а також норм чинного законодавства:

- підпункту 4 пункту 7.1. договору розподілу, відповідно до якого оператор ГРМ зобов`язаний «забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по Споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу Споживачу за відповідний період»;

- підпункту 9 пункту 7.1 договору розподілу, відповідно до якого оператор ГРМ зобов`язаний «дотримуватись Кодексу газорозподільних систем»;

- пункту 24 Постанови НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 «Про затвердження правил постачання природного газу» де зазначено, що постачальник зобов`язаний «надавати побутовим споживачам інформацію, передбачену Законом України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення», зокрема щодо ціни природного газу, порядку плати за спожитий природний газ. прав та обов`язків побутового споживача, дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання та інші відомості згідно з вимогами та умовами цих Правил, як вказано в договорі постачання природного газу побутовим споживачам. Цей перелік стосується саме не надання такої інформації відповідачем щодо зазначеного транспортування газу викладеного у повідомленні- квитанції від 20.01.2020 року ОР 656 з вимогою сплатити тариф на послуги розподілу транспортування) природного газу;

- статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач має право: одержувати інформацію про ціни, тарифи; загальну вартість місячного платежу; структуру ціни, тарифу та порядок надання відповідної послуги; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово- комунальні послуги у разі їх ненадання; на несплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання;

- пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідно до якого «споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

- пункту 3 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами;

- пункту 5 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Просить суд:

1.визнати дії відповідача - Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

2.Припинити неправомірні дії відповідача - Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», які порушують її права як споживача по договору розподілу природного газу, а саме припинити при здійсненні обліку газовим лічильником природного газу, використаного нею як побутовим споживачем приводити об`єми не спожитого нею природного газу ще й за попередній газовий рік та за тарифами, які не встановлені чинним законодавством для оплати спожитого газопостачання побутовим споживачем.

3.Припинити неправомірні дії відповідача - Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу починаючи з 01 січня 2020 року по теперішній час.

4.Зобов`язати відповідача - Торецьке відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» здійснити їй перерахунок об`єму спожитого мною природного газу відповідно до фактичних показань газового лічильника за період з 01 січня 2020 року по теперішній час.

5.Зобов`язати відповідача - Торецьке відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» в подальшому утриматися від неправомірних дій в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу всупереч чинному законодавству.

6.Відновити становище позивача, яке існувало до порушення відповідачем законодавства в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу, а саме відновити здійснення обліку природного газу, використаного мною як побутовим споживачем за фактично спожитий природний газ за показниками газового лічильника за попередній розрахунковий місяць без будь-яких додаткових нарахувань, що не відповідають дійсності та чинному законодавству.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.08.2020 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 07.09.2020 року.

31.08.2020 року представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву (а.с.124-127), з якого вбачається, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області розглядається справа № 233/2821/20 за позовом ОСОБА_1 до Торецького відділення Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз», за участю третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, про захист прав споживачів та визнання дій в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Вимоги позивача, викладені в позовній заяві, нами не визнаються повністю з наступних причин:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії серії АЕ №299064, яка видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. На виконання Закону України "Про ринок природного газу" Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) постановою від 07.10.2019 року №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» були внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, що затвердженні постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015р. із змінами і доповненнями, Типового договору розподілу природного газу, що затверджено постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015р. із змінами, Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, що затверджено постановою НКРЕКП №236 від 25.02.2016 р. із змінами. Враховуючи зміни, які внесені у відповідні Постанови НКРЕКП, які є чинними, кожен побутовий споживач з січня 2020 року повинен сплачувати за постачання природного газу та за послуги розподілу газу за окремими квитанціями. Тариф на розподіл завжди був складовою вартості природного газу, але з січня 2020 року сплачується окремим рахунком. Відповідно до змісту пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем: «Розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.». Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року. Тобто, для розрахунку річної замовленої потужності на 2020 рік газовим роком вважається період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р. Відповідно до абзацу другого пункту 6.6 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу: «Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ». Тому, посилання позивача на те, що станом на лютий місяць 2020 року вже значиться заборгованість за послугу з розподілу природного газу за січень 2020р., обґрунтовується вищевикладеним, а саме оплату за вказану послугу необхідно було здійснити до 20 січня 2020р. Відповідно до абзацу четвертого пункту 6.7 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу: «У разі несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт Споживача до повного погашення заборгованості». Відповідно до Постанови НКРЕКП від 24.12.2019 року № 3019 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» та змін до неї, що вносяться постановою НКРЕКП від 24.06.2020 №1157, які є чинними, встановлені наступні розміри тарифу: на період з 01 січня по 30 червня 2020 року включно - у розмірі 0,84грн. за 1м? газу (з ПДВ); на період з 01 липня 2020 року - у розмірі 0,84 грн. за 1м? газу (з ПДВ). Місячна вартість послуги розподілу природного газу за особовим рахунком №656 складає 166куб. метрів (1/12 від 1992 куб. метрів за період 01.10.2018р. до 30.09.2019р.) із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності: з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року - 139,44грн. (166куб. метрів х 0,84грн.); з 01 липня 2020 року - 139,44 грн. (166куб. метрів х 0,84грн.). Тобто, розрахунок тарифу на розподіл не залежить від наявності лічильника. Для кожного абонента є обсяг, який він спожив за попередній рік. Якщо лічильника немає, то розрахунок ведеться за встановленими нормами споживання. Якщо є індивідуальний лічильник, тоді береться обсяг спожитого газу, який був зафіксований індивідуальним лічильником. Вся перелічена інформація стосовно ціни за послуги розподілу природного газу, порядку оплати тощо є у вільному доступі на сайті ПАТ «Донецькоблгаз» у розділі «Інформація» - «Ціни та тарифи на газ», що відповідає п.п.1 п.7.1 Типового договору розподілу природного газу. Крім того, позивач зазначила, що приєдналась до умов типового договору розподілу природного газу, тому обізнана про порядок розрахунків за вказану послугу, права та обов`язки побутового споживача. До того ж, з текстом договору, тарифом на послуги розподілу природного газу, структуру тарифу, тобто з постановами НКРЕКП, можна ознайомитись на офіційному веб-порталі парламенту України «Законодавство України». Крім того, дані про тарифи послуги, умови оплати тощо розміщені в «куточку споживача» відділення та управління. Тому, посилання позивача на обмеження права споживачів на одержання необхідної, доступної, достовірної інформації про відповідну продукцію є необґрунтованим та безпідставним. У позові позивач часто посилається на Правила постачання природного газу та Типовий договір на постачання природного газу, проте надання/відключення послуги з розподілу природного газу, їх оплата тощо регламентується умовами Кодексу газорозподільних систем та Типового договору розподілу природного газу. Також заперечуємо проти посилання позивача щодо невказання у квитанції на оплату інформації про продукцію, її кількість, якість, асортимент, про її виробника, оскільки всі обов`язкові реквізити квитанції зазначені в ній згідно до вимог Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016р. №13.

Згідно бази «Абонент» особовий рахунок № НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ОСОБА_4 , 1950р.н. Також за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до вимог п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, Споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Позивач до газового управління щодо змін відносно кількості осіб, які фактично проживають за адресою не зверталась, докази на підтвердження свого проживання в АДРЕСА_1 , в супереч вимогам, не надавала, тому вважаємо, що її права та інтереси Торецьким відділенням Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» не порушені.

Споживач ОСОБА_4 інвалід 2 групи та має сто відсоткову пільгу на послуги з газопостачання та розподіл природного газу. З 1 жовтня 2019 року впроваджено в Україні монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №373. Функціонують дві системи надання пільг у грошовій формі - готівкова і безготівкова. Монетизована пільга у безготівковій формі призначається пільговикам автоматично. Кошти надходять на персональний особовий рахунок в АТ «Ощадбанк». А звідти - автоматично перераховуються на оплату житлових та комунальних послуг. Монетизована пільга у готівковій формі за бажанням пільговика призначається готівкою з виплатою щомісяця на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через виплатні об`єкти АТ «Укрпошти». Підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, здійснюють повне нарахування пільговикам за спожиті житлово-комунальні послуги у платіжних документах (без відображення розміру пільги). Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою. ОСОБА_4 отримує монетизовану пільгу у готівковій формі, оплати за постачання газу, які здійснені в лютому-серпні 2020р., отримані через відділення Укрпошти. Таким чином, споживач отримує від Держави готівкові кошти за послугу з розподілу природного газу, але не здійснює їх оплату постачальнику послуг, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість в сумі 1115,52грн.

Враховуючи наведене, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неправомірність дій відповідача.

Вважаємо, що в позовній заяві відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування, та які мають значення для вирішення справи.

Відповідно дост.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Просять відмовити у позові ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.09.2020 року підготовче засідання по цивільній справі відкладено на 17.09.2020 року за клопотанням представника відповідача.

08.09.2020 року позивачкою суду було надано письмову відповідь на відзив (а.с.145-151), в якому зазначає, що міркування та твердження відповідача щодо незаконності та не обґрунтованості позовних вимог є помилкові, на законі не основані та обставинами справи не підтверджені.

17.09.2020 року представником відповідача суду було надано заперечення на відповідь на відзив позивачки (а.с.154-155).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.09.2020 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.10.2020 року.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги позивачки не визнала в повному обсязі, та просила суд відмовити у їх задоволенні.

13.10.2020 представник третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, письмових пояснень до позовної заяви суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні позов слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або спорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, обравши передбачений законом або умовами договору спосіб захисту.

Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України учасник справи, на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, а суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , проживає в будинку АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання вимог Закону №2467 з 01.07.2015 року відбулося юридичне відокремлення суб`єктів господарювання ринку природного газу, що входять до складу вертикально інтегрованої господарської організації, що полягає у створенні окремих юридичних осіб-суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом окремо від діяльності пов`язаної з розподілу природного газу.

З 26.06.2015 року ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є діючим постачальником Позивача, яке відповідно до постанов НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року, №2283 від 08.09.2015 року та №633 від 11.05.2017 року, здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Донецької області, в т.ч. на території м. Костянтинівка.

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в контексті обставин справи відповідно до постанов НКРЕКП, зокрема, №268 від 22.03.2010 року, №789 від 13.03.2015 року, №2284 від 08.09.2015 року, №809 від 19.06.2017 року проводить господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Харківської області, в т.ч. м. Костянтинівка.

Згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015,з 01.04.2017 - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 - відповідно до Постанови КМУ №867 від 19.10.2018) спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Донецької області по м. Костянтинівка покладено на Торецьке відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, а ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження діяльності з розподілу природного газу на відповідній території.

З 01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

В своїй діяльності ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» керується законодавством (нормативно-правовими актами), якими здійснюється Державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з газопостачання, як то: Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, який набрав чинності 01.11.2015 року (далі за текстом - Кодекс ГРМ), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2016 року №2496, тощо, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, що набрала чинності 27.11.2015 року, визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.

01.12.2015 року набрали чинності постанова НКРЕКП № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» від 30.09.2015 року та постанова НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам». З цього часу відносини між Споживачем та Газорозподільним підприємством регулюються типовим договором розподілу природного газу з урахуванням вчинення дій Споживачем щодо акцептування його умов.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. (п. 1.3. Договору).

Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Окрім того, в пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно бази «Абонент» особовий рахунок № НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1 , оформлений на ОСОБА_4 , 1950р.н.

Також за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначено в позові, між ОСОБА_4 та відповідачем у справі укладено Типовий договір розподілу природного газу та ОСОБА_4 одержує послуги з розподілу (постачання) природного газу, що підтверджує факт приєднання Споживача до умов типового договору розподілу природного газу з ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та до умов типового договору постачання природного газу побутовому споживучу з Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації.

Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Окрім того, в пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494.

Відповідно до предмету Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно першого речення п.2.3. розділу ІІ умов Типового Договору розподілу природного газу, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

Згідно положень статті 633 ЦК України: Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) (ч.1). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.2). Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом (ч.3). Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою (ч.4). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (ч.5). Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (п.6).

Відповідно до вимог п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, Споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Позивач до газового управління щодо змін відносно кількості осіб, які фактично проживають за адресою не зверталась, докази на підтвердження свого проживання в АДРЕСА_1 , в супереч вимогам, не надавала, тому вважаємо, що її права та інтереси Торецьким відділенням Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» не порушені.

Споживач ОСОБА_4 інвалід 2 групи та має сто відсоткову пільгу на послуги з газопостачання та розподіл природного газу. З 1 жовтня 2019 року впроваджено в Україні монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №373. Функціонують дві системи надання пільг у грошовій формі - готівкова і безготівкова. Монетизована пільга у безготівковій формі призначається пільговикам автоматично. Кошти надходять на персональний особовий рахунок в АТ «Ощадбанк». А звідти - автоматично перераховуються на оплату житлових та комунальних послуг. Монетизована пільга у готівковій формі за бажанням пільговика призначається готівкою з виплатою щомісяця на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через виплатні об`єкти АТ «Укрпошти». Підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, здійснюють повне нарахування пільговикам за спожиті житлово-комунальні послуги у платіжних документах (без відображення розміру пільги). Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою. ОСОБА_4 отримує монетизовану пільгу у готівковій формі, оплати за постачання газу, які здійснені в лютому-серпні 2020р., отримані через відділення Укрпошти. Таким чином, споживач отримує від Держави готівкові кошти за послугу з розподілу природного газу.

Та оскільки з позивачем не укладено типового договору, та остання не зверталась до відповідача з пропозицією його укладання, вона не є фактичним споживачем газу за вище вказаною адресою.

Господарську діяльність з постачання природного газу на території Донецької області здійснює ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

На виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території Донецької області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (, Донецька область м. Краматорськ, вул. Південна, буд.1), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1588 від 21.05.2015 видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07.2015.

Водночас, ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на підставі Закону України «Про ринок природного газу» №329 від 09.04.2015 не є постачальником природного газу населенню м. Костянтинівка, а здійснює лише функції розподілу природного газу на території Донецької області.

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та Торецьке відділення Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» є різними підприємствами, та виконують різні ліцензійні функції.

Головним підприємством є ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (юридичною особою).

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», як ліцензіат з постачання природного газу, виконує функції постачальника природного газу у відповідності до Правил Постачання природного газу.

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, обов`язок щодо облікування (прилади обліку природного газу та питання зміни режиму користування газом чи донарахування обсягів природного газу) та інших видів розподілу природного газу відноситься до функцій газорозподільного підприємства. Таким чином, усі відомості про обсяги спожитого природного газу споживачем отримує від Оператора ГРМ (ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»).

Згідно з Кодексом газорозподільних систем, питання, які стосуються нарахувань об`ємів (за приладами обліку або за нормами споживання) природного газу, відносяться до компетенції ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Відповідно до п.13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Торецьке відділення Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ.

Оператором ГРМ щомісячно надаються дані про обсяг спожитого природного газу, на підставі яких Товариством проводяться відповідні нарахування.

Норми споживання природного газу встановлюються Кабінетом Міністрів України та є єдиними для всіх населених пунктів.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_1 не є фактичним споживачем газу, а ним є її батько ОСОБА_4 , а також позов пред`явлений не до того відповідача, за таких обставин позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 не є належним та ефективним способом захисту цивільних прав, доказів порушення якого позивачем не надано і матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Торецького відділення Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, про захист прав споживачів та визнання дій в частині нарахування до сплати коштів за транспортування газу незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук