Справа № 618/864/20
Провадження № 2/618/194/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/864/20 за позовом органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: 62732, Харківська область, Дворічанський район, с. Вільшана, вул. Миру, буд. 89, до ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба в справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, юридична адреса: 62702, Харківська область, Дворічанський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, буд. 8,

встановив:

Орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба в справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей-відповідачка у справі самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний і моральний розвиток. На підтвердження цього, надала нотаріально засвідчену заяву, згідно з якою відмовилася від подальшого виховання та утримання дітей та дала свою згоду на їх усиновлення іншими особами. Наразі діти проживають з в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей, а також стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання.

В підготовче засідання представник позивача - органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області Овчаренко О. П. не з`явилась, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила підготовче засідання провести за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, підготовче засідання спросила розглянути за її відсутність.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області Кісільов О. А. у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення та просив підготовче засідання провести за його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2006 року, виданим Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 жовтня 2007 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23 лютого 2010 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 08.

Відповідно до наказу начальника служби у справи у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області № 63 від 22 липня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за їх письмовою згодою та за заявою матері неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 до вирішення нею побутових проблем.

Згідно із заявою ОСОБА_1 , справжність підпису якої засвідчено 19 серпня 2020 року державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_1 - мати малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляється від подальшого виховання та утримання її доньок і дає згоду на усиновлення їх іншими особами.

Відповідно до висновку № 454/02-20 від 26 серпня 2020 року, орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як подальше їх перебування з матір`ю є загрозою для їх життя та здоров`я.

Згідно з довідкою про склад сім`ї № 748/02-30 від 31 серпня 2020 року, виданою Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з донькою - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та онукою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 02-30/1185 від 31 серпня 2020 року, виданої Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з чоловіком - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інша особа - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інша особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до положення ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дітей та платників аліментів, суд визначає цю частку в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову та до досягнення старшою дитиною повноліття.

В підготовчому засіданні встановлено, що мати дитини не виконує своїх батьківських обов`язків щодо її доньок, не бере участі в їх вихованні, матеріальному забезпеченні. Відповідачка ОСОБА_1 повністю визнала позовні вимоги, зазначивши при цьому, що вона відмовляється від подальшого виховання та утримання своїх доньок і дає добровільну згоду на їх усиновлення іншими особами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України, суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачкою ОСОБА_1 , яка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, поданого до неї позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також стягнення з неї аліментів на їх утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 1 681 грн 60 коп. належного до сплати судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 150, 155, 164, 166, 180-182, 184 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, рішення ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), керуючись ст. 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 430, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов органу опіки та піклування Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , відносно її дітей: неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь опікуна, батьків вихователів, прийомних батьків або державного закладу (залежно від форми влаштування дітей) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2020 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , 1 681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн 60 коп. судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов