УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі судового засідання Аксьоновій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2020 р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, зазначити в дублікаті актуальні реквізити Стягувача, визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В заяві зазначає, що 03.03.2015 р. Шевченківським районним суду м. Запоріжжя задоволено позов АТ «Райффайзен Банк аваль» по справі №336/85/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №014/17-40/1426-36 від 21.06.2007 р. у розмірі 1914897,74 грн. та сплачені позивачем судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

21.04.2015 р. Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 336/85/15-ц на ім`я ОСОБА_1 ,пред`явлений на примусове виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, де перебуває на виконанні до теперішнього часу, відповідно АСВП.

21.04.2015 р. Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 336/85/15-ц на ім`я ОСОБА_2 , пред`явлений на примусове виконання до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження. З 21.07.2015 р. по сьогодні стягувач не отримав з ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, оригінал В/л №336/85/15-ц від 21.04.2015 на ОСОБА_2 . Згідно АСВП станом на 07.09.2020 р. на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України виконавчий документ №336/85/15-ц щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 не перебуває.

17.06.2020 стягувач звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) з метою отримання інформації щодо місцезнаходження виконавчого документу №336/85/15-ц на ОСОБА_2 13.07.2020 на адресу стягувача надійшло повідомлення з ВДВС від 24.06.2020 р. №60902/7 за підписом керівника ВДВС про те, що дійсно з 27.07.2015 по 05.04.2016 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №48293671. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 05.04.2016 р. виконавчий документ повернено стягувачу.

Станом на 24.06.2020 р. оригінал виконавчого листа №336/85/15-ц від 21.04.2015 на ОСОБА_2 на виконанні у ВДВС не перебуває, підтвердити відправку виконавчого листа 05.04.2016 на адресу стягувача неможливо.

Так як виконавчий лист був втрачений при пересилці, просить видати дублікат виконавчого листа.

Крім того, заява містить вимогу зазначення в дублікаті виконавчого листа актуальні реквізити стягувача: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (ЄРДПОУ 14305909, адреса: Україна, 01011, м. Київ, вул. Лєснокова, 9.

В судовому засідання представник заявника не з`явилась, у прохальній частині заяви просить розглядіти справу без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши надані матеріали ,суд встановив наступне.

03.03.2015 р. Шевченківським районним суду м. Запоріжжя задоволено позов АТ «Райффайзен Банк аваль» по справі №336/85/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №014/17-40/1426-36 від 21.06.2007 р. у розмірі 1914897,74 грн. та сплачені позивачем судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

21.04.2015 р. Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 336/85/15-ц на ім`я ОСОБА_1 ,пред`явлений на примусове виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича,де перебуває на виконанні до теперішнього часу, відповідно АСВП.

21.04.2015 р. Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 336/85/15-ц на ім`я ОСОБА_2 , пред`явлений на примусове виконання до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження. З 21.07.2015 р. по сьогодні стягувач не отримав з ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, оригінал В/л №336/85/15-ц від 21.04.2015 на ОСОБА_2 . Згідно АСВП станом на 07.09.2020 р. на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України виконавчий документ №336/85/15-ц щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 не перебуває.

17.06.2020 стягувач звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) з метою отримання інформації щодо місцезнаходження виконавчого документу №336/85/15-ц на ОСОБА_2 13.07.2020 на адресу стягувача надійшло повідомлення з ВДВС від 24.06.2020 р. №60902/7 за підписом керівника ВДВС про те, що дійсно з 27.07.2015 по 05.04.2016 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №48293671. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 05.04.2016 р. виконавчий документ повернено стягувачу.

Станом на 24.06.2020 р. оригінал ВЛ №336/85/15-ц від 21.04.2015 на ОСОБА_2 на виконанні у ВДВС не перебуває, підтвердити відправку виконавчого листа 05.04.2016 на адресу стягувача неможливо.

Втіленням судового захисту прав та інтересів учасників цивільно-процесуальних правовідносин є рішення суду, яким закінчується розгляд справи.

В силу ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист

прав людини і основоположних свобод 1950 року. При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93, п.74, ЄСПЛ 1999-V),у зв`язку із чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином,щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так,щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці. Виконання судового рішення не може відстрочуватись на незаконних підставах.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З преамбули Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають приму

У відповідності до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що лише поважні причини пропуску строку можуть зумовити його поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наведених судом фактичних даних випливає, що стягувач протягом строку виконавчої давності, яка на час звернення вироку в частині цивільного позову до виконання обчислювалась трьома роками, звернувся з виконавчим документом до уповноваженого органу державної виконавчої служби, тобто виконав покладений на нього законом обов`язок щодо вчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавче провадження з виконання рішення суду, як зазначено, перебувало Шевченківському ВДВС Запорізького МУЮ та 05 квітня 2016 року виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_2 грошових коштів за кредитний договір на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу.

Повернення виконавчого документа з підстав, передбачених статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження», в силу ч. 5 вказаної статті не позбавляє стягувача права повторно звернутися з виконавчим документом до виконавчої служби в строк, встановлений законом, тривалість якого відповідно до вимог законодавства про виконавче провадження станом на момент повернення виконавчого листа фінансовій установі становила один рік.

Судом встановлено, що оригінал виконавчого документа стягувач не отримував, що свідчить про його необізнаність про повернення виконавчого документа, який за наявною у розпорядженні стягувача інформацією знаходився у підрозділі виконавчої служби за місцем проживання боржника ОСОБА_2 .

Суд виходить з того,що стягувач не зобов`язаний в силу закону проводити моніторинг виконавчого провадження з метою встановлення місцезнаходження виконавчого документа,оскільки у цьому питанні є правова визначеність,що дії,спрямовані на примусове виконання рішень,проводяться визначеними законом органами та особами,з належним інформуванням учасників виконавчого провадження,чого у даній праві не відбулося.

За таких обставин суд дійшов висновку,що стягувач не знав і міг знати про повернення йому виконавчого документа, якого фактично він не отримав, тому не скористався правом на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання у строк один рік з моменту повернення виконавчого документа.

У зв`язку з викладеним суд вважає поважною причину пропуску строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання через відсутність інформації про необхідність вчинення таких дій.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання,тобто підставою для звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа або судового наказу для стягувача є втрата виконавчого листа.

У випадках звернення стягувача за видачею дубліката у зв`язку із втратою виконавчого листа предметом доведення є встановлення факту втрати виконавчого документа, а причини втрати документа, як випливає з наведеного положення ЦПК України, не мають значення для вирішення заяви.

Вирішуючи заяву на користь позивача, суд вважає, що він довів факт втрати виконавчого листа.

Відсутність виконавчого провадження з виконання рішення суду у провадженні Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ненадходження його до стягувача підтверджують втрату цього виконавчого документа.

На користь цих висновків свідчить сам факт звернення позивача до суду з цією заявою, яке обумовлене інтересами виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Вирішуючи вимоги про зазначення в дублікаті виконавчого листа актуальні реквізити стягувача, суд не вбачає підстав для їхнього задоволення, виходячи з такого.

Виконавчий лист, виданий судом, є одним з різновидів виконавчих документів, вимоги до яких сформульовані в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в ньому, зокрема, має бути сформульована резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

З наведеного положення законодавства про виконавче провадження, а також семантики іменника «дублікат» випливає, що дублікат виконавчого документа за формою має повністю відповідати його оригіналу.

Стягувач просить про заміну адреси та найменування у виконавчому документі шляхом посилання на його найменування, яке він набув після ухвалення рішення на підставі організаційно-правових змін у формі його існування.

Одним із способів усунення обставин, що перешкоджають виконанню рішення, є виправлення помилки у виконавчому документі, можливість якого передбачена статтею 432 ЦПК України, за якою суд, що видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні.

Так як виправити можна лише помилку, допущену при оформленні виконавчого документа, між тим виконавчий лист, про видачу дубліката якого йдеться в клопотанні, за формою і змістом повністю відповідає формулюванню в резолютивній частині рішення, тобто оформлений без помилок, а вказані зміни відбулися після видачі виконавчого листа, суд не вбачає підстав для зміни найменування та адреси стягувача, яких при оформленні виконавчого листа допущено не було.

За вказаних обставин стягувач, при зверненні до органів ДВС має право надати документи що підтверджують перехід прав до нього, як до сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 432,433,п.17.4 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Поновити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 336/85/15-ц від 21.04.2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21 квітня 2015 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/17-40/1426-36 від 21.06.2007 р. у розмірі 1914897,74 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Видати дублікат виконавчого листа № 336/85/15-ц від 21.04.2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21 квітня 2015 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/17-40/1426-36 від 21.06.2007 р. у розмірі 1914897,74 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 15 днів з наступного дня після її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Учасник справи,кому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко