ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7880/20 Справа № 202/7994/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 23 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Позивач зазначає, що відповідачем відкриті карткові рахунки і він в 2014 році провів декілька грошових переказів та через помилку в роботі процесінгового центру і свої шахрайські дії отримав і використав значно більшу ніж кредитна грошових коштів 116 957,30 грн.. В порушення умов договору відповідач перестав виплачувати тіло кредиту та відсотки, інші виплати, надлишково отримані кошти не повертає; на їх звернення до відповідача про повернення вказаних коштів він відповів відмовою, в добровільному порядку погашення заборгованості не відбулося.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року задоволено позовні вимоги Банку, а саме стягнуто з відповідача 116 957,30 грн..

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаючись невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Банку відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги Банку є недоведеними, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дійсний розмір спричиненої банку шкоди. Крім того, апелянт вказує на пропуск Банком строку позовної давності для звернення із позовом до суду, так як факт невідповідності курсу конвертації виявлено службою безпеки банку 27 листопада 2014 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з доведеності заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

В даному випадку відповідач, підписуючи анкету - заяву, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником є обов`язковим.

Укладення договору в такій формі чинному законодавству України не суперечить.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В період з 24 жовтня 2014 року по 01 листопада 2014 року відповідачем, через «Приват-24» та систему «Ligрау» відкрито карткові рахунки: № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 .

За даними рахунками та у вище зазначений період відповідачем було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку.

Встановлено, що існують два курси валюти у банках: Курс у відділенні - діє для валютно-обмінних операцій у касах банку та Приват24 та Курс по картах діє для безготівкових операцій, у тому числі при оплаті товарів та послуг в мережі Інтернету.

Введення курсу валюти по карткам відмінного від курсу валюти по відділенню обумовлено різницею курсу платіжної системи та курсу ринкового.

В свою чергу, безготівкові операції, у тому числі оплата товарів та послуг, зняття готівки у валюті по гривневих картах, здійснюються по ринковому курсу, який сьогодні значно відрізняється від курсу регламентованого НБУ для операцій у відділеннях.

НБУ регулює відхилення готівкового курсу інвалют в касах банків від індикативного максимум на 5%, при цьому ніяк не обмежує безготівкові курси конвертації, в тому числі при операціях по картах.

Пунктом 2.1.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що у випадку якщо валюта операції відрізняється від валюти картрахунку, сума операції конвертується у валюту картрахунку за обмінним курсом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діє на дату і час проведення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» операції. Курси валюти, як для операцій у відділеннях ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», так і для операцій здійснюваних по картах, є вільними для кожного клієнта банку.

Для отримання інформації щодо курсу необхідно звернутися до будь-якого відділення банку, або зателефонувати за безкоштовним номером підтримки банку 3700, або зайти на сайт банку https://privatbank.ua/ та вибрати вкладку «Курси карт та для поповнення вкладів» у таблиці з курсами валют. Також при оплаті та знятті грошових коштів клієнту приходить смс-повідомлення, в якому вказується курс валюти, за яким було проведено операцію. Зокрема, у табличці з курсами для карткових рахунків на сайті банку можливо ознайомитися з динамікою зміни курсу валюти за певний проміжок часу відкривши архів курсів валюти.

Внаслідок помилки у роботі процесінгованого центру, щодо встановлення курсу продажу гривні відносно іноземної валюти відбулося заниження курсу купівлі іноземної валюти в зв`язку з чим виник несанкціонований овердрафту на картках банку через курсову різницю по операціям. Наявність помилки у роботі процесінгованого центру було виявлено 27 листопада 2014 року.

А отже, вищевказана помилка мала місце саме під час проведення відповідачем операцій та курс було відображено некоректно: при встановленому у даний період комерційному курсі для валютообмінних операцій по карткам 12.70-17.0 грн., операції фактично проводились за курсом значно заниженим. При корегуванні операцій, які було проведено відповідачем та 27 листопада 2014 року виявлено наявність заборгованість за картковими рахунками: - № НОМЕР_1 - 13509.34 грн.; № НОМЕР_2 10512.06 грн.; № НОМЕР_3 13510.86 грн.; № НОМЕР_4 13879.76 грн.; № НОМЕР_5 10466.47 грн.; № НОМЕР_6 11117.31 грн.; № НОМЕР_7 10154.02 грн.; № НОМЕР_8 4708.56 грн.; № НОМЕР_9 6464.60 грн.; № НОМЕР_10 8124.55 грн.; № НОМЕР_11 4560.05 грн.; № НОМЕР_12 5158.58 грн.; № НОМЕР_13 2395.57 грн.; № НОМЕР_14 2395.57 грн., яка станом на 20 листопада 2017 року у загальному розмірі складає 116957,30 грн..

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, умовами укладених між сторонами договорів, нормативно-правовими актами Національного Банку України.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави засовується незалежно від того, чи безпідставне набуте або збережене майно було результатом поведінки чи набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: - набуття або збереження майна; - набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Меморіальні ордери, за проведеними проводками інтернет-карт з боку банку при підготовці позову було надано виписки по рахункам за 14-ти інтернет-картами які саме і відображають всі наявні проводки з відображенням загальної суми заборгованості, часу її списання та виведення залишку. Додатково надавалося виписки саме за період проведення шахрайських платежів та проведення відповідних перерахунків транзакцій за відповідним курсом на дату проведення транзакцій.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту та такий документ є належним доказом для облікових цілей та є регістрами аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При моніторингу операцій за зазначеній вище період, з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було виявлено проведені р2р операції здійснені за невідповідним курсом конвертації UAH/USD, та в подальшому проведено корегування транзакцій за вірним валютообмінним курсом (на дату їх здійснення), що призвело до виявлення заборгованості за рахунками відповідача та ці факти відображено як в виписках за рахунками так і висновком службового розслідування, саме за фактом шахрайства, що призвели до безпідставного набуття відповідачем коштів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Встановивши доведеним факт проведення операцій за невідповідним курсом конвертації UAH/USD, що призвели до безпідставного набуття відповідачем коштів банку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 116957,30 грн..

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не було пропущено строк позовної давності.

Доводи апелянта в скарзі про те, що позовні вимоги Банку є недоведеними, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дійсний розмір спричиненої банку шкоди, - колегія суддів вважає безпідставними, так як вказане спростовується наданими Банком виписками по рахункам, тоді як відповідач на спростування вказаного не надав жодного доказу.

Твердження апелянта в скарзі щодо пропуску Банком строку позовної давності, так як факт невідповідності курсу конвертації виявлено службою безпеки банку 27 листопада 2014 року, - колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки із позовом Банк звернувся 24 листопада 2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко