Єдиний унікальний номер 233/7669/19
Номер провадження 22-ц/804/2733/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року

м. Бахмут

справа № 233/7669/19

провадження № 22-ц/804/2733/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Гапонова А.В., Мірути О.А.,

за участю секретаря судового засідання Цимбал Д.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Костянтинівська міська рада, Костянтинівська державна нотаріальна контора Донецької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв Олексій Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 233/7669/19 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради, Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв Олексій Володимирович, про оскарження нотаріального акту,

за апеляційною скаргою державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2020 року (суддя Мартиненко В.С.), ухваленого в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 20 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що її матері ОСОБА_2 , яка є племінницею ОСОБА_3 , рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року визначено додатковий строк в три місяця, з дня набрання законної сили судовим рішенням, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Рішення суду набрало законної сили 03 жовтня 2019 року. Проте ОСОБА_2 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі вказаного рішення подати не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Не зважаючи на положення статті 1276 ЦК України державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв О.В. постановою від 20 листопада 2019 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову, просила суд скасувати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20 листопад 2019 року державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О.В.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради, Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області про оскарження нотаріального акту задоволено частково: скасовано постанову державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва О.В. від 20 листопада 2019 року за № 3515 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що за правилами спадкової трансмісії позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , а отже постанова державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича від 20 листопада 2019 року за № 3515 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 порушує право позивача отримати свідоцтво про право на спадщину.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва О.В. посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що спадкодавцем в даній справі є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Часом відкриття спадщини після нього є день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спадкоємців за заповітом після нього немає. Його спадкоємцями за законом відповідно до статті 1265 ЦК України є його племінниця ОСОБА_2 та його двоюрідна внучка (дочка ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 , які заяву про прийняття спадщини, у строк визначений ст.1270 ЦК України , не подали.

Строк для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , щодо спадкоємця ОСОБА_2 сплив 05 січня 2015 року (6 місяців з дня відкриття спадщини: 05 липня 2014 року по 05 січня 2015 року) та враховуючи положення частини 2 статті 1270 ЦК України строк для подачі заяви іншими спадкоємцями, а саме ОСОБА_1 сплив 06 квітня 2015 року (05 липня 2014 року по 05 січня 2015 року строк у 6 місяців для прийняття спадщини та з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року спеціальний тримісячний строк, який починає перебіг з наступного для після спливу загального строку у 6 місяців).

Зазначає, що після смерті ОСОБА_3 спадщину ніхто не прийняв.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року надано ОСОБА_2 додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та не встигла подати заяву про прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину.

Суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, а саме статтю 1276 ЦК України, та прийшов до висновку, що позивачу перейшло право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від спадкоємця ОСОБА_2 , яка мала право прийняти спадщину після його смерті, проте померла після відкриття спадщини і не встигла її прийняти.

Крім того, суд невірно визначив Спадкодавця, після якого виникають права та подання заяви про прийняття спадщини у строки відповідно із законодавством. Спадкодавцем є ОСОБА_3 , а не його племінниця ОСОБА_2 ,

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк впродовж якого можна було застосувати норми статті 1276 ЦК України сплив 06 квітня 2015 року. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менш як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Племінниці спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_2 рішенням суду від 02 вересня 2019 року було надано додатковий строк для прийняття спадщини, тому вона не може в даному випадку виступати трансмітентом.

Статтею 1276 ЦК України чітко визначено, що право на прийняття спадщини у випадку спадкової трансмісії здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився (з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 ). Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. ОСОБА_2 було надано додатковий строк (загальний строк сплив), а тому застосовувати положення статті 1276 ЦК України в даному випадку неможливо. Розширене тлумачення статті 1276 ЦК України не передбачено.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала , просила її відхилити.

Представник Костянтинівської міської ради в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення в якому знаходилась судова повістка (а.с.166).

Представник Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення в якому знаходилась судова повістка (а.с.167).

Державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв О.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05 липня 2014 року в м. Костянтинівка Донецької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за № 8 від 06 травня 2019 року щодо актового запису № 789 від 08 липня 2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.16).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді банківських вкладів в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується відомостями, наданими АТ «КБ «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-191202/2481 від 03 грудня 2019 року, № 20.1.0.0.0/7-191213/5046 від 15 грудня 2019 року, відділенням №10004/063 АТ «Державний ощадний банк України» б/н від 03.10.2012 р. (ас.27,51,70).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 58581980 від 04 грудня 2019 року, наданої Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.50).

На час смерті ОСОБА_3 мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи не мали зареєстрованого місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду набрало законної сили 03 жовтня 2019 року. Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінницею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та є спадкоємцем п`ятої черги.(а.с.36-37).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Слов`янськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (актовий запис № 1951 від 18 жовтня 2019 року, складений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 02 жовтня 1984 року відділом ЗАГС Слов`янського міськвиконкому Донецької області (актовий запис № 1415 від 02 жовтня 1984 року, складений відділом ЗАГС Слов`янського міськвиконкому Донецької області), свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 , виданим 09 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис № 520 від 09 вересня 2006 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 , виданим 10 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 2 від 10 січня 2012 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області), копії яких додані до матеріалів справи.(а.с.11,12,14).

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 59213582 від 30 січня 2020 року, наданого позивачу на його заяву про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В., після смерті ОСОБА_2 30 січня 2020 року заведено спадкову справу за № 15/2020.

Державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєв О.В. постановою від 20 листопада 2019 року за № 3515 відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та зазначаючи про відсутність переходу від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 права на прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_2 пропустила загальний строк для прийняття спадщини, обмежений шістьма місяцями з дня відкриття спадщини, а рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини надавало таке право їй особисто, а тому не переходить до позивача. (а.с.34).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за правилами спадкової трансмісії позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , а отже постанова державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича від 20 листопада 2019 року за № 3515 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 порушує право позивача отримати свідоцтво про право на спадщину.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.

Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини 1, 2 статті 1223 ЦК України).

Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена статтями 1258, 1261-1255 ЦК України.

Згідно частин 1,2 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статей 1261, 1263, 1264, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частинами першою та третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.

Відповідно статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Положеннями статті 1276 ЦК України встановлено, що, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за № 8 від 06 травня 2019 року щодо актового запису № 789 від 08 липня 2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.16).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з права власності на банківські вклади в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується відомостями, наданими АТ «КБ «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-191202/2481 від 03 грудня 2019 року, № 20.1.0.0.0/7-191213/5046 від 15 грудня 2019 року, відділенням №10004/063 АТ «Державний ощадний банк України» б/н від 03.10.2012 р. (ас.27,51,70).

В матеріалах справи відсутні відомості, щодо спадкоємців за заповітом.

Відповідно до статті 1265 ЦК України спадкоємцями п`ятої черги ОСОБА_3 за законом є ОСОБА_2 (його племінниця) та ОСОБА_1 (його двоюрідна внучка, дочка ОСОБА_2 ).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 58581980 від 04 грудня 2019 року, наданої Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50).

Строк для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 щодо спадкоємця ОСОБА_2 сплив після шести місячного строку 05 січня 2015 року. З урахуванням частини 2 статті 1270 ЦК України строк прийняття спадщини ОСОБА_1 сплив 06 квітня 2015 року.

Отже ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в строк визначений статтею 1270 ЦК України заяви про прийняття спадщини не подали.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 скористалась своїм законним правом та звернулась до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської міської ради, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду набрало законної сили 03 жовтня 2019 року.

Згідно із пунктом 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини 2 статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Слов`янськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (актовий запис № 1951 від 18 жовтня 2019 року, складений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). (а.с.20).

Оскільки ОСОБА_2 не встигла подати заяву прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину.

Висновки суду першої інстанції щодо переходу до ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , в порядку спадкової трансмісії від ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки згідно з вимогами статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців, а тому застосування положення цієї норми права в даному випадку не передбачено, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Також обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 пропущено трьох місячних строк для звернення з заявою про прийняття спадщині, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, він сплив 05 квітня 2015 року, а з заявою про прийняття спадщини вона звернулась 11 листопада 2019 року, а наданий рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини, згідно частини 3 статті 1272 ЦК України, стосується особисто ОСОБА_2 , а тому не переходить до його спадкоємців.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 перейшло право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від спадкоємця ОСОБА_2 , яка мала право прийняти спадщину після його смерті, проте померла після відкриття спадщини та не встигла її прийняти.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, 05 липня 2014 року ОСОБА_3 , державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв О.В. вірно зазначив, що строк для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, а саме ОСОБА_1 сплив 05 квітня 2015 року, тому їй рекомендовано звернутися до суду для визначення особисто їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , тому правові підстави для скасування постанови нотаріуса відсутні.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про скасування постанови державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва О.В. від 20 листопада 2019 року неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволені позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановивши, що суд першої інстанції, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з позивача на користь державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича необхідно стягнути судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєва Олексія Володимировича задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2020 року скасувати.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради, Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Волобуєв Олексій Володимирович, про оскарження нотаріального акту, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді: А.В. Гапонов

О.А. Мірута

Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року

Головуючий О.О.Тимченко