Справа № 630/516/20
Провадження № 2/630/285/20
УХВАЛА

12 жовтня 2020 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1. розірвати шлюб між нею і відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 122;

2. стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття;

3. визначити місце реєстрації неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

4. державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу та стягнення аліментів в органах реєстрації цивільного стану, стягнути з відповідача;

5. допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць;

6. стягнути з відповідача на її користь у повному обсязі судові витрати.

Ознайомившись з позовною заявою, дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, такі відомості:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 у вимозі під № 3 просить визначити місце реєстрації її малолітніх дітей за адресою АДРЕСА_1 , яку вона зазначити як зареєстроване місце свого проживання. Але така вимога є незрозумілою з огляду на те, які права та інтереси позивача були порушені та які вона має намір захистити чи відновити у такий спосіб. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» гарантує кожній людині право на вільне пересування по всій підконтрольній території України. Для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, необхідна присутність обох батьків або нотаріально завірена згода батька (матері) на виписку та прописку дитини за новою адресою. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків. Для реєстрації місця проживання дитини, один з батьків повинен звернутися до Центру надання адміністративних послуг із заявою про реєстрацію місця проживання дитини. Уразі відмови державним органом в реєстрації місця проживання дитини така відмова може бути оскаржена до суду.

В той же час, якщо один із батьків, котрий не надає згоди на зняття та реєстрацію місця проживання дитини, то це порушує права дитини та права того з батьків, з ким проживає дитина, на вільний вибір місця проживання. Відповідно до цивільного законодавства України місце проживання дитини має відповідати місцю проживання батьків, або одного з них. Сімейним кодексом України передбачено, що місце проживання визначається за домовленістю батьків.

Згідно із ч. 2 ст. 161 СК України у випадку, якщо батьки не проживають разом, та не домовились із ким саме буде проживати дитина спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Але з тексту позовної заяви, як про це вказала позивач, випливає, що між нею та відповідачем не існує спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. Тому є незрозумілим, чи має позивач на меті вирішити спір, який виник у неї з уповноваженим органом державної реєстрації з приводу реалізації права на реєстрацію місця проживання дітей, чи вона має намір зобов`язати відповідача ОСОБА_2 до вчинення певних дій, направлених на проведення реєстрації місця проживання малолітніх дітей.

До невизначеності предмету позову призводить також відсутність викладу у позовній заяві підстав звернення до суду з відповідною вимогою. У позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свою вимогу про визначення місця реєстрації малолітніх дітей, а також не зазначені докази, що підтверджують відповідні обставини. Це є суттєвим недоліком позовної заяви.

Іншим недоліком позовної заяви є те, що позивачем не зазначені докази, які підтверджують ту обставину, що місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . До позовної заяви відповідні докази також не додані.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

А відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 840,80 грн..

З огляду на заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу та про визначення місця реєстрації неповнолітніх дітей в загальному розмірі 1681,60 грн.

Проте до позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату судового збору лише в розмірі 840,80 грн.

А тому для приведення позовної заяви у відповідність ст. ст. 175, 177 ЦПК України позивачу слід подати заяву про усунення недоліків, в якій вказати обставини, якими обгрунтовується вимога про визначення місця реєстрації малолітніх дітей, а також вказати докази, що підтверджують відповідні обставини, а також вказати належного відповідача, до якого заявлено таку вимогу. До заяви про усунення недоліків позивач також повинен додати докази, які будуть зазначені на підтвердження обставин, яким обґрунтовано вимогу про визначення місця проживання, а також докази, які підтверджують реєстрацію місця проживання малолітніх дітей за певною адресою. Заяву про усунення недоліків та усі додані до неї документи слід подати суду з їх копіями відповідно до кількості залучених відповідачів чи інших учасників.

До заяви про усунення недоліків позивач також повинна долучити квитанцію про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. на розрахунковий рахунок № UA0020018 в УК в м. Люботині/ м. Люботин/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38008949, банк Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей залишити без руху.

Повідомити про це позивача та надати строк у десять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Малихін