Справа № 740/1479/20
Провадження № 2/740/787/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

07 квітня 2020 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2019 по 01 квітня 2020 року в сумі 51017,17 грн.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Так, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову судовий збір не сплачено.

Підставою звільнення від сплати судового збору позивач зазначив п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" »» та додав копію посвідчення, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зі змісту статей 5 та 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вбачається, що на учасників бойових дій поширюються положення цього Закону.

Зокрема, статтею 22 цього Закону визначено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

При цьому перелік встановлених законодавством пільг учасникам бойових дій визначений статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї Велика Палата Верховного Суду не встановила.

Вказана позовна заява про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні не охоплюється положеннями статті 12 указаного Закону, а також іншим чином не стосується соціального і правового статусу позивача саме як учасника бойових дій.

Отже, підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви немає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Тобто, позивач, звертаючися до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мав сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 840,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру з наданням суду оригіналу документу про сплату вказаного платежу.

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т.Г. Ковальова