Номер провадження: 22-ц/813/2220/20
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року про залишення скарги без розгляду у складі судді Єршової Л.С.,

встановив:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк», у якій скаржник просив поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою про визнання протиправними дій приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. щодо відкриття виконавчого провадження №57102125 з виконання виконавчого листа №1522/18785/12, виданого 10.07.2013 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою Ю. Б. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 112 412,54 грн. та судового збору у розмірі 1 124,12 грн. та скасування вказаної постанови; визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. щодо відкриття виконавчого провадження №57102125 з виконання виконавчого листа №1522/18785/12, виданого 10.07.2013 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою Ю.Б. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 112 412,54 грн. та судового збору у розмірі 1 124,12 грн.; скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2018 року, якою було відкрито виконавче провадження №57102125 з виконання виконавчого листа №1522/18785/12, виданого 10.07.2013 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою Ю.Б. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 112 412,54 грн. та судового збору у розмірі 1124,12 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року скаргу було залишено без руху, оскільки суд був позбавлений можливості встановити час, коли заявник дізнався про порушення його прав, що перешкоджало вирішенню питання про подання цієї скарги вчасно.

29.11.2018 року на виконання ухвали суду від 19.11.2018 року скаржником було надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Притуляка В.М.

В обґрунтування наданої скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси 05.12.2012 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.06.2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 112 412,54 грн. та судовий збір у розмірі 1 124,12 грн.

Скаржник зазначив, що виконавчий лист був виданий судом 10.07.2013 року, на якому вказаний строк його дії - один календарний рік, жодних зазначень щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в порядку, що регламентований ст. 433 ЦПК України, даний документ не містить.

На думку скаржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Дельта Банк» пред`явив зазначений виконавчий лист до виконання приватному виконавцю тоді, коли строк його дії закінчився.

Приватний виконавець Притуляк В.М., у порушення вимог чинного законодавства, прийняв прострочений виконавчий лист та неправомірно відкрив виконавче провадження по ньому, про що виніс оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №57102125 від 29.08.2018 року.

Скаржник зазначає, що про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець Притуляк В.М. його належним чином не повідомив, копію постанови він отримав поштовим зв`язком лише 27.09.2018 року.

Разом з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 отримав копію виконавчого листа з відмітками про його повернення 30.12.2014 року та 02.09.2016 року на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, як зазначає скаржник, жодних постанов про відкриття виконавчих проваджень або про повернення виконавчого листа він не отримував.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання скарги відмовлено.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця залишено без розгляду та повернуто заявнику.

При цьому суд першої інстанції посилався на те, що зі скаргою на дії приватного виконавця Олійников А.Є., який отримав копію постанови засобом поштового зв`язку 27.09.2018 року, звернувся до суду лише 12.11.2018 року, тобто після спливу встановленого ст. 449 ЦПК України строку на подання такої скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 27.09.2018 року, тому останнім днем звернення до суду зі скаргою є 08.10.2018 року, проте, з матеріалів справи вбачається, що скаржник відправив скаргу на адресу суду кур`єрською доставкою FedEx 12.11.2018 року, що підтверджується оригіналом квитанції зі штрих-кодом 500603 (а. с.10).

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 .

В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права. Зазначено, що скаргу ним було направлено до суду 08.10.2018 року та йому не зрозуміло, чому на оригіналі кур`єрської накладної, яка міститься в матеріалах справи, вказана дата направлення 12.11.2018 року, в той час як на його екземплярі цієї накладної міститься відмітка відправлення 08.10.2018 року.

На вказану апеляційну скаргу приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. надано відзив, яким він заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, постановлено з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк», у якій скаржник просить поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою про визнання протиправними дій приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. щодо відкриття виконавчого провадження №57102125 з виконання виконавчого листа №1522/18785/12, виданого 10.07.2013 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою Ю.Б. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 112 412,54 грн. та судового збору у розмірі 1 124,12 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року скаргу було залишено без руху на підставі того, що суд був позбавлений можливості встановити коли заявник дізнався про порушення його прав, що перешкоджало вирішенню питання про подання цієї скарги вчасно.

На виконання ухвали ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій посилається на те, що приватний виконавець Притуляк В.М., у порушення вимог чинного законодавства, прийняв прострочений виконавчий лист та неправомірно відкрив виконавче провадження по ньому, про що виніс оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №57102125 від 29.08.2018 року.

Скаржник зазначає, що про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець Притуляк В.М. його належним чином не повідомив, копію постанови він отримав поштовим зв`язком лише 27.09.2018 року.

З матеріалів скарги вбачається, що заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2012 року набрало законної сили 11.06.2013 року, виконавчий лист було видано 10.07.2013 року, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 29.08.2018 року.

Зі скаргою на дії приватного виконавця Олійников А.Є. звернувся до суду 12.11.2018 року, тобто після спливу встановленого ст. 449 ЦПК України строку на подання такої скарги.

У наданій скарзі ОСОБА_1 зазначає, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 27.09.2018 року, тобто останнім днем звернення до суду зі скаргою є 08.10.2018 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що скаржник відправив скаргу на адресу суду кур`єрською доставкою FedEx 12.11.2018 року, що підтверджується оригіналом квитанції зі штрих-кодом 500603.

Одночасно, посилання апелянта на той факт, що на його екземплярі оригіналу кур`єрської накладної, коли він звернувся зі скаргою, міститься відмітка відправлення 08.10.2018 року, є безпідставними, оскільки на момент подання вказаного клопотання, в матеріалах справи вже знаходився оригінал вище вказаної квитанції із зазначенням дати її відправки 12.11.2018 року.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення із скаргою до суду є процесуальними строками і вони можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції правильно встановив, що заявником порушено строк звернення зі скаргою, доказів на спростування матеріалів справи заявником не надано, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги слід відмовити, а скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця слід залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано. Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року про залишення скарги без розгляду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст Постанови складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе