Справа № 591/139/17
Провадження № 6/591/290/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Терещенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, -

в с т а н о в и в :

18 вересня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 591/139/17.

Заява мотивована тим, що 13 лютого 2017 року Зарічним районним судом м. Суми було прийнято рішення у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Виконавчий лист будо пред`явлено на виконання до органів ДВС, але, як стало відомо із АСВП, 27 листопада 2019 року винесена постанова ВП 54144354 по повернення виконавчого листа без подальшого виконання у зв`язку з відсутністю майна. Але сам виконавчий лист з оригіналом постанови про повернення на адресу стягувача не надійшов. Пошуки виконавчого листа не призвели до позитивного результату.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд видати дублікат виконавчого листа №591/139/17 від 13 лютого 2017 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2020 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 28 вересня 2020 року на 16 годину 00 хв.

28 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 22 жовтня 2020 року.

В зазначене судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1 не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 жовтня 2010 року в сумі 12115 грн 11 коп. та 1378 грн в рахунок відшкодування судового збору.

На виконання вказаного рішення суду Зарічним районним судом м. Суми 07 квітня 2017 року на адресу стягувача було направлено виконавчий лист (а.с. 77).

Відповідно до повідомлення державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28 серпня 2020 року за № 1/329 згідно перевірки по базі АСВП встановлено, що станом на 28 серпня 2020 року в Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» не перебуває. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 27 листопада 2019 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, так як у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення (а.с. 83, 84).

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з пунктом 17.4 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому, частиною 5 статті 37 цього ж Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, ураховуючи, що обставини того, що виконавчий лист №591/139/17 було втрачено, у зв`язку з чим стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як постановою державного виконавця від 27 листопада 2019 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», тому заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», п. 17.4 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 591/139/17 на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 15 жовтня 2010 року в сумі 12115 грн 11 коп. та 1378 грн 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року.

Суддя А.С. Северинова