Справа № 310/4739/18
6/310/51/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Івакіній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчих листах по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчих листах по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 30 січня 2020 року йому були видані виконавчі листи по справі №310/4739/18 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , які не відповідають вимогам п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в них не зазначено ідентифікаційній код боржників. 04.02.2020 року із Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного управління міністерства юстиції України він отримав три повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. При розгляді справи №310/4739/18 він звертався до суду з клопотанням відібрати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 інформацію про ідентифікаційні коди, але його письмове клопотання було проігноровано. Просив виготовити відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі листи по справі №310/4739/18 на боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Виконавчі листи про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 направити письмовим відправленням на ім`я головного державного виконавця Єрастової А.В., а виконавчий лист відносно ОСОБА_3 направити поштовим відправленням на ім`я державного виконавця Іскри О.С. у Бердянський міськрайонний ВДВС Південно-Східного МР УМІО.

У судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали до суду заяви про розгляд заяви в їх відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Згідно ст.432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Частиною 3 ст.431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Позивачем у позовній заяві не зазначено та матеріали справи не містять відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, які є відповідачами по цивільній справі, а цивільний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку суду витребувати відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

ОСОБА_1 посилався на те, що він 10.07.2018 року від подав письмове клопотання та усно в судовому засіданні 28.01.2019 року заявляв клопотання про відібрання у відповідачів інформації про їх ідентифікаційні номера, а суд проігнорував його процесуальні права, але з вказаним суд не може погодитися виходячи з наступного.

ЦПК України не передбачає обов`язку суду витребувати відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 76,84 ЦПК України інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України не є доказом по цивільній справі і не підлягає витребуванню судом.

Зазначене свідчить про те, що суд позбавлений був можливості зазначити у виконавчих листах відомості, що передбачені абзацом другим п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, виконавчі листи, які видано 30 січня 2020 року на боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в повній мірі не відповідають вимогами п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в них не зазначено відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Водночас зазначене жодним чином не порушує права стягувача за виконавчим листом виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ч. 1 ст. 4 держаний виконавець повертає виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання.

Разом з тим, у правовому висновку Верховного Суду України по справі № 6-62цс14 від 25.06.2014 року зазначено, що, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача надається право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Такого висновку дійшов і Верховний суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження №61-331 св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 27 грудня 2018 року у справі №469/1357/16ц (провадження №61-32698 св18).

Також слід зауважити, що п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено відповідне право державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом, він є суб`єкт владних повноважень та має керуватися у своїй діяльності правовими висновками Верховного Суду України.

З огляду на викладене вбачається, що державний виконавець в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», не скористався своїм правом передбаченим п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , який є стороною виконавчого провадження.

Беручи до уваги викладене, а також ту обставину, що відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржників у матеріалах цивільної справи відсутні, тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі відсутні і в її задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що таке рішення жодним чином не порушує права ОСОБА_1 , оскільки він має право оскаржити рішення державних виконавців про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання до суду в порядку розділу VII ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 76,84,259-261,353-355,431,432 ЦПК України, ст.ст. 4,11,18 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчих листах по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя