РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3579/20

провадження у справі №2/0285/1114/20

19 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..……Літвин О. О.,

секретаря……….................................Касянчук І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

без повідомлення сторін

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020? ? позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації актів цивільного стану, на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, відповідач визнав себе батьком їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину, позивач просила стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 2500,00 грн., але не? ? менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, якою роз`яснено відповідачу його права відповідно до ч.1, 2 ст.278 ЦПК України.

Повідомлення про розгляд справи направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача, та яке останній особисто отримав 28.09.2020, проте станом на 16.10.2020 відзиву на позов від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141, 180 СК України).

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домовленості про утримання якого вони не досягли.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є здоровою особою 44 років; в судове засідання не прибув та не надав жодних заперечень проти позову, в тому числі і будь-яких відомостей щодо його заробітку і матеріального становища або наявності інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні;будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Також відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що доходи і матеріальне становище позивачки надають їй можливість самотужки забезпечити хлопчику дошкільного віку належний життєвий рівень.

Суд наголошує, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір.

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги дещо завищені, а тому виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини; враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст.7 Закону: 1 921 грн. - для дітей віком до 6 років); розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області у серпні 2020 року вона становила 9 480 грн.); потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя дитини, - суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 2000 грн.

Така сума аліментів є реальною, відповідатиме інтересам неповнолітнього сина, матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Позивачкою не доведена можливість сплати відповідачем аліментів у визначеному нею розмірі.

Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_3 на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 21.09.2020.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИЛА:

Позов? ? задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

починаючи стягнення з 21.09. 2020 до повноліття сина ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин