ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4780/20 Справа № 2-711/11 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони справи :

скаржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження -державний виконавець Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженнів порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року, постановлену суддею Вікторович Н.Ю. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 27 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просять визнати неправомірною відмову державного виконавця Металургійного ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Самбурської Т.С. в зупиненні виконавчого провадження №28095215 з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11.03.2011 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредиту в сумі 298737,67грн. за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2011 року у справі №2-711/11 та зобов`язати державного виконавця зупинити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначають, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 298737,67грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00грн. Рішення суду ухвалено у справі №2-711/11, проте на виконанні в ДВС перебуває виконавчий лист від 11 березня 2011 року №2-1325, за яким з них стягують грошові кошти, тому вважають, що до вирішення даного питання виконавче провадження слід зупинити.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Чепурнов В.І. посилаючись порушення судом вимог законодавства просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення скарги в частині визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, зобов`язати держаного виконавця закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11 березня 2011 року.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано наявну помилку у виконавчому документі, який перебуває на примусовому виконанні в ДВС, щодо номера справи зазначено №2-1325, замість вірного номера №2-711. Посилаючись на положення ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», вважає що виконавче провадження підлягає закінченню на підставі того, що даний виконавчий документ необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновків про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні скарги на відмову державного виконавця в зупиненні виконавчого провадження, суд першої інстанції, керувався положеннями ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов висновку про відсутність будь-яких порушень з боку державного виконавця та відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2011 року у цивільній справі №2-711/11-0408 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості: стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 298737,67грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00грн. (а.с.64). Загальна сума стягнення складає - 300557,67грн. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 21.03.2011 року (а.с.76).

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2011 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі №2-711/11-0408, на якому помилково зазначений номер справи №2-1325/11-0408 (а.с.76).

Дзержинським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровської області 10.08.2011 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_2 (ВП № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ВП № НОМЕР_2 ) на користь стягувача заборгованості в сумі 300557,67грн. (а.с.82).

На підставі подання державного виконавця за заявою ПАТ «Дельта-Банк», ухвалою суду від 27.09.2012 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта-Банк» (а.с.79).

ПАТ «Дельта-Банк» 15.11.2016 року звернувся до суду зі заявою про заміну сторони, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 01.12.2016 року визнано поважною причину пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, поновлено пропущений строк, видано дублікати виконавчих листів (а.с.128).За заявою представника ПАТ «Дельта Банк» видано дублікати виконавчих листів (а.с.131 том1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2016 року скасовано, справу повернуто для продовження розгляду (а.с.166-169 том1).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2018 року відмовлено ПАТ «Дельта-Банк» в задоволенні заяви від 15.11.2016 року про поновлення строку та видачі дубліката виконавчого листа (а.с.178, 179 том1).

На підставі дублікатів виконавчих листів, виданих ПАТ «Дельта-Банк» 23.10.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. 30.10.2019 року відкрито виконавче провадження №57541708 щодо стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в сумі 300557,67грн. у справі №2-711/11, боржник ОСОБА_2 (а.с.249 «Г» том1).

На виконанні в Металургійному ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває ВП №28095214 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» 300557,67 грн.(а.с.186).

Стаття 447 ЦПК, передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилались на неправомірність дій державного виконавця щодо відмови в зупиненні виконавчого провадження №28095215 з примусового виконання виконавчого листа №2-1325 від 11.03.2011 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредиту в сумі 298737,67грн. за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.03.2011 року у справі №2-711/11 (а.с. 183-185 том 1).

Порядок та підстави зупинення виконавчого провадження передбачено положенням ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону; 8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації; 13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку";14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Зазначений перелік підстав є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, обставина на яку посилюються скаржники, як підставу її задоволення - невірне зазначення номера справи за яким проводиться примусове виконання рішення суду не входять до вичерпного переліку, що передбачено зазначеною вище статтею, тому висновок місцевого суду про відмову в задоволенні скарги є вірним.

Колегія суддів вважає неприйнятими доводи апеляційної скарги представника скаржника в частині наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки дані вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно положення частини 6 статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вимоги скаржників про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та підстав для закінчення виконавчого провадження не були предметом розгляді судом першої інстанції.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 02 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: