РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2020 року Франківський районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мартьянова С.М.

за участю секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позивачка вказує на те, що ОСОБА_3 , її бабусі, належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак заповіту з приводу будинку не залишала. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала зі своєю бабцею в будинку по АДРЕСА_1 , про що стверджує довідка ЛКП ''Навколо базару'' від 04.07.2018 року №2216. Просить визнати за позивачкою право власності на будинок по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивачка 11.03.2020 року подала до суду уточнену позовну заяву. Просить визнати за нею право власності на будинок по АДРЕСА_2 . Зазначає, що будинок на який вона просить визнати право власності в порядку фактичного прийняття спадщини поділений на два окремих номера: 23 та 23а, про що вказують два витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивачка у судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідач визнав пред`явлений до нього позов, що не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 та свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_2 від 30.11.1998 року, виданого Виконкомом Франківської районної Ради народних депутатів від 28.08.1998 року №940, будинок по АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року №115524596, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Як вбачається з довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/11038 від 26.08.2014 року, станом на 26.08.2014 року житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 47.0 кв.м., житловою 29.8 кв.м. Загальна площа змінилася з 45.6 кв.м. на 47.0 кв.м., житлова з 29.4 кв.м. на 29.8 кв.м. в результаті переобмірів та уточнення площ. Самочинного будівництва та перепланування немає. До житлового будинку відносяться такі господарські споруди: №1 хвіртка, І замощення у спільному користуванні з житловим будинком АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 огорожа, №3 ворота, К колодязь у спільному користуванні з житловим будинком АДРЕСА_4 .

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року вбачається, що житловий будинок у АДРЕСА_1 , загальною площеню 45.6 кв.м. перебувала у приватній власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року будинок у АДРЕСА_1 а загальною площею, 34,3 кв.м. перебував у приватній власності ОСОБА_3

ОСОБА_3 бабуся позивачки, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 11.02.2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №128.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки виданої ЛКП «Навколо базару» від 04.07.2018 року №2216, в будинку по АДРЕСА_1 , зареєстровано 5 осіб: позивачка ОСОБА_1 внучка, ОСОБА_4 внучка, ОСОБА_5 правнучка, ОСОБА_6 правнук, ОСОБА_2 дочка. Як зазначено у довідці, на момент смерті ОСОБА_3 в будинку було зареєстровано 6 осіб: п`ять вищезазначених і шоста особа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 11.03.2005 року, виписаний 26.05.2017 року.

Враховуючи письмові пояснення позивачки, судом встановлено, що життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядилася, відповідно усі спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово в порядку ч. 1 ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7 та листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відтак відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року справа №336/709/18-ц.

Оскільки судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 належали померлій ОСОБА_3 , а спадкоємцем майна померлої за законом є ОСОБА_1 , відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд приймає до уваги, що сторона позивача не ставить перед судом вимоги про його розгляд і вимог до відповідача у цій частині немає.

Керуючись статями 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на будинок АДРЕСА_2 як на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2020 року.

Суддя Мартьянова С.М.