Справа № 540/1064/18
Номер провадження 2/948/74/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Машівський районний відділ ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 26.05.2020 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2014 він зареєстрував шлюб з відповідачкою, в період якого народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої в актовому записі про її народження та в свідоцтві про народження записаний він - ОСОБА_1 . Натомість, позивач стверджує, що він не являється батьком дитини та зазначає, що даний факт не заперечує і відповідачка. На момент реєстрації шлюбу відповідач була вагітна, однак на той час він не знав, що не є батьком дитини. На момент зачаття дитини вони з відповідачкою однією сім`єю не проживали, їхні стосунки і зустрічі носили випадковий характер, шлюб між ними не був зареєстрований, спільного господарства не вели, проживали окремо. У зв`язку з наведеним позивач просить виключити з актового запису № 04 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про нього як про батька.

Ухвалою суду від 13.12.2018 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 17 т.1).

15.01.2019 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю. При цьому зазначає, що на момент знайомства з позивачем була вагітна від іншого чоловіка, про що позивача повідомила. Ця обставина не перешкодила позивачу продовжити їхні відносини та у подальшому одружитися з нею. Про її вагітність від іншого чоловіка знала і мама позивача, з якою вони проживали разом. Позивач запевнив її, що буде приймати дитину як власну. (а.с. 30-33 т.1).

Цього ж числа відповідачка подала зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів на дитину, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з грудня 2015 вони не проживають разом, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає (а.с. 39-40 т.1).

Ухвалою суду від 12.02.2019, у т.ч., вказаний позов прийнятий до спільного розгляду та об`єднаний з первісним позовом ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, призначено у справі судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 55-56 т.1).

31.05.2019 до суду з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» повернута без виконання ухвала про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_4 , разом з матеріалами цивільної справи, у зв`язку з неявкою громадянки ОСОБА_2 з дитиною 22.04.2019 та 20.05.2019 на експертизу (а.с. 77 т.1).

У подальшому, ухвалою суду від 11.09.2019 справу повторно направлено для проведення судово-генетичної експертизи,яка призначена ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 12.02.2019 року, до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 126 т.1).

Натомість, 02.01.2020 до суду з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" повернута без виконання ухвала про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_4 , разом з матеріалами цивільної справи, у зв`язку з неявкою громадянки ОСОБА_2 з дитиною 04.11.2019 та 16.12.2019 на експертизу (а.с. 139 т.1.

Ухвалою суду від 03.01.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання (а.с. 144 т.1).

Ухвалою суду від 17.02.2020, у т.ч., закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті, визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_2 у судове засідання (а.с. 172 т.1).

У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, покликаючись на те, що з відповідачкою він познайомився за рік до весілля та за 2-3 місяці до одруження дізнався про вагітність ОСОБА_2 та остання говорила що це його дитина. Про те, що дитина не його дізнався з розписки, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто після народження дитини, написала відповідачка. Після того стосунки між ними стали поступово погіршуватися, вони пішли жити з квартири його мами на зйомку квартиру, а згодом розлучилися.

Відповідачка позов ОСОБА_1 до неї не визнала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що позивач із самого початку їхнього знайомства знав, що вона вагітна та що він не є батьком дитини, але запевнив її що буде виховувати дитину як рідну. Про це знали також всі рідні, в тому числі мама позивача. Повідомила, що вони з позивачем почали зустрічатися в червні 2014 року та за місяць вже проживали разом в квартирі мами позивача. В серпні 2014 року вони одружилися, а в січні 2015 року народилася донька. Вона дійсно написала розписку що донька не є рідною позивачу, оскільки чоловік та його мама вимагали написати розписку через майнові питання - щоб квартира, яку збирався придбавати позивач, не дісталася її дитині.

Представник відповідачки також просила відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний з огляду на недоведення позивачем того, що на момент народження дитини він не знав, що не є батьком, а тому не може звертатися з позовом про виключення відомостей про батька, а оскільки не надає допомоги на утримання дитини, повинен сплачувати аліменти.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та проти задоволення позову не заперечує (а.с.6 т.2).

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 29.01.2015 Виконавчим комітетом Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області, актовий запис № 04 (а.с. 6 т.1).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьком малолітньої ОСОБА_4 записаний позивач - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 .

Дитина народилася в шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.10.2018 (а.с.5 т.1).

23.02.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб та ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.102 т.1, 14 т.2).

Частиною 1 ст.122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Так, відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Таким чином, підставою для виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини є доведення батьком відсутності кровного споріднення з дитиною.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком її доньки ОСОБА_4 .

Тобто, сторони у судовому засіданні визнали ту обставину, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності їх визнання.

Отже, оскільки відповідачка визнала факт відсутності кровного споріднення позивача та її доньки, водночас не надала достатніх та достовірних доказів того, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є біологічним батьком, позов ОСОБА_1 про виключення відомостей з актового запису підлягає задоволенню.

Суд не уважає за можливе застосувати положення ч. 5 ст.136 СК України, за якими не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу, оскільки доводи відповідачки про те, що позивач був обізнаний про те, що не являється батьком дитини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, той факт, що дитина народилася через п`ять місяців після укладення шлюбу, не свідчить про те, що позивач не являється її батьком з огляду на те, що сторони не заперечують, що почали проживати разом до шлюбу. Також позивач кілька разів наполягав на проведенні судово генетичної експертизи, що також на думку суду свідчить про невпевненість позивача в походженні дитини.

Судом було допитано свідка як зі сторони позивача, так і відповідачки та ці свідки дали ідентичні покази щодо часу знайомства сторін.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що позивач ОСОБА_1 є її сином та вони проживають в одній квартирі, в травні 2014 року син сказав їй що буде одружуватися та що наречена на ім`я ОСОБА_2 з Машівки вагітна. Вона не заперечувала, оскільки уважала що в особисті справи сина не може втручатися і ОСОБА_1 привів ОСОБА_2 додому, де вони з того часу проживали. В серпні 2014 року відсвяткували весілля та ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитинка, син був присутній на пологах, записали, похрестили, жили молоді весь час в неї. В березні 2015 року молоді посварилися і невістка написала розписку що ОСОБА_1 не батько дитини, потім відносини між дітьми стали поступово погіршуватися і вони розлучилися.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що відповідачка, яка є її рідною сестрою, говорила їй, що коли познайомилася з позивачем, була вагітна від іншого чоловіка та сказала про це ОСОБА_1 , також говорила, що ОСОБА_1 не проти дитини. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 почали зустрічатися весною 2014 року, потім вони з мамою їздили до них додому, а пізніше сестра з чоловіком приїздили до них.

Суд відхиляє як доказ надану відповідачкою розписку, датовану 16.03.2015 року (а.с.115 т.1) з огляду на те, що розписка написана відповідачкою після народження дитини та не є доказом обізнаності позивача про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною.

За таких обставин зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 180 СК України обов`язок по утриманню дитини несуть її батьки, натомість в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки первісний позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Машівський районний відділ ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька - задовольнити.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 04 від 29 січня 2015 року, складеного Виконавчим комітетом Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області, відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як батька дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 23.01.1998.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 12.03.2019, інші відомості відсутні.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Машівський районний відділ ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), місцезнаходження: вул. Незалежності, 111, смт Машівка Полтавська область.

Повний текст Рішення складено 29.05.2020 року.

Суддя С. М. Косик