ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 613/1487/19

провадження № 22-ц/818/4990/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Кругової С.С., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ТОВ «Навчальний Виробничо-Дослідний центр «Агротех»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний Виробничо-Дослідний центр «Агротех» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний Виробничо-Дослідний центр «Агротех» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», в особі директора Ломака Н.А., на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2020 року, постановлене в складі судді Харченка С.М.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «НВДЦ «Агротех», в якому просила розірвати договір оренди № 2 земельної ділянки площею 3,7670 га, кадастровий номер: :01:003:0112, укладений 21.01.2014 між нею та ТОВ «НВДЦ «Агротех»; стягнути на її користь з ТОВ «НВДЦ «Агротех» заборгованість за цим договором оренди землі у розмірі 51900,85 грн. та судові витрати.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,7670 га, кадастровий номер: :01:003:0112, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. 21.01.2014 між позивачем та ТОВ «НВДЦ «Агротех» було укладено договір оренди землі № 2, згідно із яким відповідачу передана зазначена земельна ділянка в строкове платне користування на 10 років для ведення сільськогосподарського виробництва. 05.04.2014 право оренди за цим договором у відповідача зареєстровано реєстраційною службою Богодухівського районного управління юстиції Харківської області. З цієї дати відповідач набув прав та обов`язків орендаря земельної ділянки. Згідно з п.п. 9, 10, 11 цього договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в грошові чи натуральній формі і становить 3772,2 грн., обчислюється з урахуванням індексів. Орендна плата вноситься орендарем за сільськогосподарський рік, що минув, щорічно чи щоквартально, починаючи з 1 серпня і закінчуючи 15 грудня. Положення договору дають право орендодавцю припинити дію договору шляхом його розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. В період 2015-2019 роки відповідач не сплачував позивачу орендну плату, що є систематичним невиконанням даних умови договору. У жовтні 2019 року з цього приводу позивач направила відповідачу претензію з одночасною пропозицією в добровільному порядку розірвати договір та сплати заборгованість по орендній платі за вказані роки. Претензія з даними пропозиціями відповідачем залишена без задоволення. Позивач зазначає, що оскільки відповідач не виконував своїх обов`язків з виплати орендної плати за 2015-2019 роки та має заборгованість перед ним, що є істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки і кваліфікується як систематична несплата орендної плати, то наявні правові підстави для розірвання даного договору та стягнення з відповідача заборгованості на вказану суму по орендній платі за цей період оренди в судовому порядку.

16.12.2019 ТОВ «НВДЦ «Агротех» подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій просило суд усунути перешкоди в користуванні ТОВ «НВДЦ «Агротех» орендованою земельною ділянкою, зобов`язавши ОСОБА_1 на період дії договору оренди землі № 2, укладеного сторонами 21.01.2014, забезпечити вільний доступ ТОВ «НВДЦ «Агротех» до даної земельної ділянки та заборонити ОСОБА_1 проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на цій земельній ділянці; вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги посилалось на те, що 21.01.2014 сторони уклали зазначений договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, однак починаючи з 2015 року та станом на сьогодні ОСОБА_1 чинить ТОВ «НВДЦ «Агротех» перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а саме: заважає проїзду спецтехніки, самостійно обробляє та засіває земельну ділянку, чим унеможливлює її використання ТОВ «НВДЦ «Агротех» відповідно до умов договору оренди землі. Зазначається, що починаючи з 2017 року та по теперішній час Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області здійснює погосподарський облік та передає інформацію до Слобожанського управління ГУ ДФС у Харківській області про те, що ОСОБА_1 є одноосібником і самостійно обробляє земельну ділянку. Вказує, що наявною є протиправна поведінка саме власника земельної ділянки, який активними діями чинив перешкоди у використанні земельної ділянки ТОВ «НВДЦ «Агротех», чим спричинив йому збитки у вигляді упущеної вигоди, тобто доходів які товариство могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене у випадку належного оброблення земельної ділянки та реалізації сільськогосподарських культур за період з 2015 по 2019 роки у розмірі вартості неодержаного врожаю. Так, відповідач просить відмовити у позові ОСОБА_1 . При цьому також у відзиві зазначається, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків орендодавця за викладених вище обставин, товариством законно було застосовано засіб забезпечення вимог шляхом притримання виплати орендної плати (ст. 594 ЦК України). Також матеріали справи містять заяву ТОВ «НВДЦ «Агротех» про застосування строку позовної давності до позовних вимог за первісним позовом.

23.12.2019 представником ОСОБА_1 подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог за первісним позовом. Заява обґрунтована тим, що 16.11.2019 ТОВ «НВДЦ «Агротех» поштовим переказом здійснило часткове погашення позивачу спірної заборгованості у даній справі на суму 4108,43 грн, а 30.11.2019 позивач отримала ці кошти. У зв`язку із цим позивач за первісним позовом зменшив на вказану суму заявлений розмір заборгованості по орендній платі, який за цим склав 47792,42 грн. В іншій частині, як зазначається в заяві, позовні вимоги залишені без змін.

24.12.2019 ТОВ «НВДЦ «Агротех» подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом, у якій, відповідно до приведених обставин у зустрічній позовній заяві та здійснених розрахунків, пред`явило додаткову вимогу до ОСОБА_1 про стягнення з останньої на його користь збитків у вигляді упущеної вигоди за період з 2015 по 2019 роки в розмірі 371441,46 грн.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» - відмовлено. Розірвано договір оренди №2 земельної ділянки площею 3,7670 га, кадастровий номер: :01:003:0112, укладений 21.01.2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех». Стягнуто з ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі № 2 від 21.01.2014 у розмірі 40933,14 грн. та судові витрати у розмірі 1374,36 грн судового збору, всього 42307, 50 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «НВДЦ «Агротех» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задовольнити зустрічні позовні вимоги ТОВ «НВДЦ «Агротех».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги підтверджені належними та допустимими доказами обставини, що починаючи з 2015 року та станом на сьогодні власник земельної ділянки ОСОБА_1 чинив перешкоди у користуванні орендарем земельною ділянкою, заважав проїзду спецтехніки, самостійно обробляв та засіював земельну ділянку, чим унеможливив використання ТОВ «НВДЦ «Агротех» земельної ділянки відповідно до умов договору оренди землі для засіювання сільськогосподарської культури. Вказує, що починаючи з 2017 року та по теперішній час Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області здійснює погосподарський облік та передає інформацію до Слобожанської ОДПІ (станом на сьогодні - Слобожанське управління ГУ ДФС у Харківській області) про те, що ОСОБА_1 є одноосібником і самостійно обробляє земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ). Вважає, що наявною є протиправна поведінка саме власника земельної ділянки, який чинив активними діями перешкоди у використанні земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», чим спричинив збитки у вигляді упущеної вигоди (доходів, які Товариство могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене у випадку належного оброблення земельної ділянки та реалізації сільськогосподарських культур, які мали бути вирощені на цій земельній ділянці з 2015 по 2019 роки, тобто у розмірі вартості неодержаного врожаю). Звертає увагу суду на те, що відповідно до умов договору оренди землі №2 від 21.01.2014 орендодавець зобов`язаний не втручатись у господарську діяльність орендаря та не створювати йому перешкод при виконанні умов цього договору. У зв`язку з невиконанням власником земельної ділянки покладеного на нього договором вищевказаного обов`язку, орендарем було застосовано засіб забезпечення зобов`язання у виді притримання орендної плати. Зважаючи на винну протиправну поведінку самого позивача у цій справі, з боку відповідача відсутнє істотне порушення договору оренди землі, яке б було підставою для розірвання договору на вимогу однієї сторони за рішенням суду. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а саме відомостям погосподарського обліку сільської ради та податковій звітності позивача за первісним позовом. Вважає, що судом було однобічно досліджено наявні в матеріалах справи документи, не надано належної правової оцінки доказам, що надані стороною Відповідача та як наслідок здійснено хибні висновки щодо предмета спору.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга директор ТОВ «НВДЦ «Агротех» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,7670 га, номер: :01:003:0112, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 102081 від 27.04.2004.

21.01.2014 сторони уклали договір оренди землі № 2, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (орендодавець) передала ТОВ «НВДЦ «Агротех» (орендар) указану вище земельну ділянку в строкове платне користування на 10 років для ведення сільськогосподарського виробництва, тоді ж сторони склали акт приймання передачі земельної ділянки за цим договором.

05.04.2014 право оренди земельної ділянки за даним договором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер - 5245840.

Пунктами 9, 10, 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в грошовій чи натуральній формі і становить 3772,2 грн; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції; орендна плата вноситься орендарем за сільськогосподарський рік, що минув, щорічно чи щоквартально, починаючи з 1 серпня і закінчуючи 15 грудня.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 94305,00 грн (п. 5 договору).

Договором установлені права та обов`язки сторін, зокрема: а) права орендодавця: вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку у відповідності до мети, визначеної договором; своєчасно отримувати орендну плату; б) обов`язки орендаря: забезпечити використання земельної ділянки відповідно з цільовим призначенням і умовами надання; своєчасно вносити орендну плату в розмірах та в строки, передбачених договором.

В договорі сторонами обумовлені підстави та порядок розірвання договору: за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Претензією від 21.10.2019 ОСОБА_1 пред`явила ТОВ «НВДЦ «Агротех» вимогу про дострокове розірвання договору за згодою сторін через невиконання останнім обов`язків орендаря щодо сплати орендної плати за 2015-2019 роки та просила сплатити заборгованість по орендній платі за ці роки з урахуванням індексу інфляції, відповідь на претензію надати в строк до 31.10.2019.

Згідно з даними відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 2395 від 20.09.2019 ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2015 року по 2 квартал 2019 року доходи у вигляді орендної плати від ТОВ «НВДЦ «Агротех» не отримувала.

Доказів щодо результатів розгляду ТОВ «НВДЦ «Агротех» досудової претензії матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов`язки орендаря визначені у ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вищевикладене повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач протягом 2015 - 2019 років не виконував обов`язку з внесення позивачеві орендної плати за договором оренди земельної ділянки, таке порушення стороною договору є істотним.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «НВДЦ «Агротех» визнає факт несплати ОСОБА_1 орендної плати за період 2015-2019 роки, а цей факт є встановленим та доведеним.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Оскільки з 2015 по 2019 роки відповідач не виконував свого обов`язку щодо виплати ОСОБА_1 орендної плати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову та розірвання договорів оренди внаслідок невиконання відповідачем істотних умов договорів щодо сплати орендної плати.

Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, зокрема про те, що з 2015 року та станом на сьогодні власник земельної ділянки ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні орендареві ТОВ «НВДЦ «Агротех», посилалось на довідки Кленівської сільської ради № 02-32/36 від 02.12.2019 та ГУ ДПС у Харківській області № 8115/ФОП/20-49 від 24.12.2019, у яких вказано, що згідно погосподарського обліку сільської ради та інформації ОСОБА_1 є одноосібником і самостійно обробляє земельну частку (пай № НОМЕР_1 ) з 2017 року і по теперішній час.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 самостійно обробляла земельну ділянку протягом 2015-2016 років суду не надано.

В той час як несплата орендної плати за декілька років сама по собі є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для розірвання такого договору, використання земельної ділянки ОСОБА_1 за відсутності заперечень ТОВ «НВДЦ «Агротех» висновків суду не спростовує.

Докази, на які посилається апелянт не свідчать про перешкоди ТОВ «НВДЦ «Агротех» з боку ОСОБА_1 у використанні земельної ділянки.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла протиправні дії та перешкоджала орендарю в користуванні земельною ділянкою чи інше порушення договору внаслідок чого з вини орендодавця виникла заборгованість по орендній платі.

Також ОСОБА_1 заявила вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі за 2015-2019 роки в розмірі 51900,85 грн (ціна позову), з яких 48963,15 грн (сума заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції) та 2937,7 грн (3% річних).

Розмір заборгованості, визначений судом першої інстанції із урахуванням вимог закону та умов договору, судом враховано, що ТОВ «НВДЦ «Агротех» частково сплатило заборгованість на суму 4108,43 грн, які зараховані в рахунок погашення боргу по орендній платі за 2015 рік.

Заперечень щодо розрахунку заборгованості по орендній платі або свого розрахунку ТОВ «НВДЦ «Агротех» не надано.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доводам ТОВ «НВДЦ «Агротех» щодо застосування позовної давності, врахував строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за 2015 рік сплив 15.12.2018, позов пред`явлений 13.11.2019, часткове погашення заборгованості за 2015 рік відповідач за первісним позовом здійснив 16.11.2019, тобто вже після спливу строку позовної давності, тому цей платіж строк позовної давності не перериває, бо вчинений поза межами строку позовної давності щодо цієї вимоги.

До інших позовних вимог за первісним позовом ця заява не підлягає задоволенню, оскільки вимога про стягнення заборгованості по орендній платі за 2016-2019 роки пред`явлена в межах 3-річного строку позовної давності.

Позовна давність до вимоги про розірвання договору оренди землі не підлягає застосуванню, оскільки вона стосується триваючого правопорушення відповідача, яким є безперервне невиконання ним умов діючого договору оренди землі.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково первісний позов в частині стягнення заборгованості по орендній платі на суму 40933,14 грн за період оренди 2016-2019 роки, а у вимозі щодо стягнення заборгованості за 2015 рік у розмірі 6859,28 грн вірно відмовив.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «НВДЦ «Агротех» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення з останньої на його користь збитків у вигляді упущеної вигоди за період з 2015 по 2019 роки в розмірі 371441,46 грн.

За приписами статті 4 цього Закону орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (стаття 5 Закону № 161-XIV).

Згідно із частиною першою статті 27 Закону № 161-XIVорендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону № 161-XIV).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання права користування особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Доводи відповідача про те, що орендна плата не сплачувалась ним у зв`язку з неможливістю належного використання земельної ділянки, є необґрунтованими, оскільки порядок вирішення спорів між сторонами договору оренди землі передбачено умовами договору, а тому відповідач за первісним позовом не був позбавлений можливості у визначений законом спосіб захистити свої права у разі їх порушення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається, оскільки позивачем не доведена систематична несплата орендарем орендної плати.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовано обставини справи, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України і доводами скарги не спростовується, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праві, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», в особі директора Ломака Н.А. залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

С.С. Кругова