Провадження № 2-з/752/380/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15.10.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про визнання недійсними договору заміни сторони і передачі прав та обов"язків від 25.10.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Фірма "Т.М.М.", договору дарування квартири, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченим 21.02.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О., визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири та визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права вланості по 1/2 частині за кожним на спільне майно подружжя.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

13 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Просить заборонити ОСОБА_2 або третім особам реєстрацію та перереєстрацію права власності на вказану квартиру та накласти заборону на вчинення будь-яких дій щодо вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що з 26.04.2006 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2019 р. шлюб між ними розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі 03.03.2014 р. ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя придбав у ТОВ "Фірма Т.М.М." майнові права на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 514 990 грн., про оплату яких 25 листопада 2016 р. була видана довідка. 25.10.2017 р. відповідач без згоди позивача відступив майнові права на вказану квартиру на користь своєї матері - ОСОБА_3 за договором заміни сторони і передачі прав і обов"язків за вищевказаним договором купівлі-продажу майнових прав, у зв"язку з чим ОСОБА_3 була включена до списку інвесторів будівництва та 01.12.2017 р. ТОВ "Т.М.М." підписало з нею акт прийому - передачі квартири. 06.12.2017 р. приватним нотаріусом КМНО Мельник І.Л. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказану квартиру, після чого 21.02.2018 р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 вказану квартиру на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гуцевич О.О.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Звертаючись у суд з заявою про забезпечення позову, заявник зазначив, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом спору між сторонами. У такому випадку існує ймовірність його відчуження.

За таких обставин, доводи заявника про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього рішення суду у випадку задоволення позову повністю узгоджується з нормами діючого законодавства та матеріалами справи.

Суду не надано доказів необхідності забезпечення позову шляхом накладення саме арешту на нерухоме майно, тому з урахуванням вимог розумності, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 21.02.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: