Провадження № 2/522/5270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича та Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Кредобанк» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича та Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі за №522/10964/20.

В ході розгляду справи відповідач Акціонерне товариство «Кредобанк» надав суду відзив на позовну заяву. У відповідному відзиві відповідача зазначається, що досудова вимога банку щодо виконання договірних зобов`язань за №27-7449527/20 від 17.03.2020 року була направлена за адресою реєстрації позивача ОСОБА_1 , а саме на адресу: АДРЕСА_1 , на адресу яка вказана в кредитному договорі укладеного з акціонерним товариством «Кредобанк».

Також Акціонерне товариство «Кредобанк» у відповідному відзиві вказує, що досудова вимога банку, отримана позивачем - ОСОБА_1 , а саме зазначаючи, що підтверджується з боку АТ «Кредобанк», копією опису вкладення у цінний лист від 18.03.2020року, копією Списку згрупованих поштових відправлень від 18.03.2020року, копією чеку про відправлення від 18.03.2020року, які були направленні на адресу позивача - ОСОБА_1 , разом з досудовою вимогою. У зв`язку з чим пояснюючі свою позицію, Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни із заявою за №27-7449527/20 про звернення стягнення на заставлений транспортний засіб марки - ПЕЖО (PEUGEOT), шляхом вчинення виконавчого напису. Так підсумовуючи, у відзиві Акціонерне товариство «Кредобанк», зазначає, що вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, було вчинено із дотримання процедури, що передбачена положенням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Позовні вимоги у судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали, обґрунтовуючи їх тим, що на підставі виконавчого напису від 22.05.2020 року за реєстровим № 1305 відповідно до його змісту вчинено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною на Договорі застави транспортного засобу від 09.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3094, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та підставі п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (із змінами та доповненнями). Так позивач у позовній заяві обґрунтовує свою позицію, що пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (із змінами та доповненнями, надалі Перелік від 29.06.1999 року за № 1172) передбачає нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).

Крім того, позивач зазначає в позовній заяві, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Договір застави транспортного засобу від 09.10.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 3094, не являється документом який встановлює заборгованість, проте може бути документом, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку від 29.06.1999 року за № 1172.

Також позивач зазначає, що документ, який підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання є засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості згідно пп. б) п. 1 та пп. б) п. 2 Переліку від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідач у судове засідання з`явився, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача та його представника є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що 09 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (АТ «Кредобанк») та України ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №13126/2017 року, за яким банк видав позичальнику (гр. України ОСОБА_1 ) кредит у сумі 547954 грн. 51 коп. на строк до 01.10.2024 року для повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 2008, дата випуску НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Також, 09 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 3094, для забезпечення виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з Кредитного договору № 13126/2017року від 09.10.2017 року.

22 травня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1305 на Договорі застави транспортного засобу від 09.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3094.

22 червня 2020 року вищевказаний виконавчий напис пред`явлено стягувачем до виконання приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Велькову Олегу Віталійовичу та цього ж дня виконавче провадження відкрито.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, крім іншого, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (із змінами та доповненнями, надалі Перелік від 29.06.1999 року за № 1172) передбачає нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172 зазначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів. Так для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріального договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис був зроблений на підставі Договору застави транспортного засобу від 09.10.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрований в реєстрі за №3094. Відповідний Договір застави транспортного засобу не є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та який встановлює прострочення виконання зобов`язання боржника.

Таким чином, виконавчий напис здійсненний з порушення норм чинного законодавства, а саме з порушенням Закону України «Про нотаріат» та з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідачем (АТ «Кредобанк») не надано до суду докази, щодо отримання ОСОБА_1 досудової вимоги за №27-449527/20 від 17.03.2020 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після двох днів надіслання ОСОБА_1 досудової вимоги за №27-447527/20 від 17.03.2020 року, а саме 20.03.2020 року АТ «Кредобанк» звернувся до державного реєстратора Львівської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» Сліпець Оксани Ярославівни та зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна змін обтяжень, а саме звернення стягнення від 20.03.2020 року. Поштова кореспонденція по місту триває понад 3-х діб……

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, особисте отримання ОСОБА_1 досудової вимоги банку щодо виконання договірних зобов`язань № 27-7449527/20 від 17.03.2020 року не підтверджується жодним з наданих представником відповідача доказів.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, ч. 1 ст. 377, 392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича та Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 22.05.2020 року за реєстровим номером № 1305, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною на Договорі застави транспортного засобу від 09.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3094, - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1261,20 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

15.12.2020