Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/712/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовочому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на який був виданий вже після смерті спадкодавця.

Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишила. Після смерті спадкодавця, як спадкоємець п"ятої черги за законом, позивач прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном, так як разом з спадкодавцем проживала в спадковому будинку на час його смерті і наданий час проживає в даному будинку.

Мати позивача ОСОБА_1 , яка є донькою спадкодавця - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, проживала з чоловіком в смт. Вилок Виноградівського району Закарпатської області, тобто спадщину після смерті своєї матері, як спадкоємець першої черги за законом, не прийняла, а будь-які інші спадкоємці відсутні.

Батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки Вилоцької селищної ради Виноградівського району № 453 від 16.04.2014 року, виданій ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_2 в тім, що вона дійсно організувала і похоронила батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.05.2006 року, позивач ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_6 і переїхала проживати до чоловіка в АДРЕСА_2 , де і зареєстрована (прописана) з 22.09.2006 року і на даний час.

Позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 29/01-16 від 01.02.2020 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлої ОСОБА_2 , немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в разі відсутності вказаних документів спадкоємцю рекомендовано звернутись до суду.

На підставі вище викладеного позивач звернулася із позовом про визнання за нею права власності.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача, відповідно до поданої заяви з вимогами позову погоджується повністю, справу просить розглянути у його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на який був виданий вже після смерті спадкодавця.

Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишила. Після смерті спадкодавця, як спадкоємець п"ятої черги за законом, позивач прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном, так як разом з спадкодавцем проживала в спадковому будинку на час його смерті і наданий час проживає в даному будинку.

Мати позивача ОСОБА_1 , яка є донькою спадкодавця - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, проживала з чоловіком в смт. Вилок Виноградівського району Закарпатської області, тобто спадщину після смерті своєї матері, як спадкоємець першої черги за законом, не прийняла, а будь-які інші спадкоємці відсутні.

Батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки Вилоцької селищної ради Виноградівського району № 453 від 16.04.2014 року, виданій ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_2 в тім, що вона дійсно організувала і похоронила батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.05.2006 року, позивач ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_6 і переїхала проживати до чоловіка в АДРЕСА_2 , де і зареєстрована (прописана) з 22.09.2006 року і на даний час.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 1145 від 11.12.2019 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та його інвентаризаційна вартість станом на грудень 2019 року становить 81 472 гривень. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Виноградівською райдержадміністрацією 18.12.2001 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації № 778 від 14.12.2000 року.

Разом з тим, у позивача відсутнє вказане свідоцтво про право власності на житловий будинок, а згідно довідки Перехрестівської сільської ради Виноградівського району спадковий житловий будинок на підставі даних погосподарської книги рахується за спадкодавцем ОСОБА_2 .

Позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 29/01-16 від 01.02.2020 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлої ОСОБА_2 , немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та в разі відсутності вказаних документів спадкоємцю рекомендовано звернутись до суду(а.с.).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2).

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за коном мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки (п.п. 14.1.263 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобов`язана отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 65,2 кв.м., в тому числі житловою площею 36,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк