ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 712/4821/16-ц
Провадження № 22-ц/821/585/20
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Токової С.Є., повний текст рішення складено 20 січня 2020 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

22 квітня 2016 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку«Укрсоцбанк», правонаступником якого являється АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в розмірі 13600 доларів США зі сплатою 10,90% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2023 року.

31 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № б/н про внесення змін до кредитного договору № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року, відповідно до п.1.1. якої з 17 листопада 2008 року встановлено процентну ставку за повернення кредиту на рівні 11,9% річних.

Банк зазначає, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, загальна сума якої станом на 10 лютого 2016 року - 10 732,68 доларів США, і яка складається із наступних складових: заборгованості за кредитом в сумі 9 051,17 доларів США; заборгованості за відсотками 1 431,57 доларів США; пені за несвоєчасне повернення відсотків 249,94 доларів США.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не приймає заходів, направлених на погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, зазначає позивач, АТ «Укрсоцбанк» змушене звертатися із даним позовом доСоснівського районного суду м. Черкаси і просило постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 027/699325-KV від 05 серпня 2008 року в розмірі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 лютого 2016 року становить 278 454,50 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2019 року змінено первісного позивача у справі АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року позов АТ «Альфа-Банк» - задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року в розмірі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 лютого 2016 року становить 278 454,50 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір в сумі 4 176,82 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 взяті на себе в добровільному порядку зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються, що призвело до утворення заборгованості, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 вважаючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене із порушенням норм матеріального і процесуального права, при недостатньо повному дослідженні обставин справи, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам даної справи, у зв`язку із чим просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Альфа-Банк» відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року. Підтвердженням здійснення операції отримання позичальником готівкових кредитних коштів є заява на видачу готівки, проте судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано суду підтверджень видачі коштів саме в зазначеному в договорі розмірі. Також позивачем не надано доказів коли було допущено прострочення по кредиту, в якому розмірі, яка сума простроченої заборгованості по тілу та відсотками, не надано жодних доказів наявності прострочених зобов`язань.

Крім того, на думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції безпідставно відмовив у застосуванні наслідків спливу строку позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу

14 квітня 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду від АТ «Альфа-Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому товариство просить апеляційну скаргу, як абсолютно необґрунтовану, залишити без задоволення, а ухвалене судом першої інстанції рішення залишити без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року була залишена без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 березня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 29 квітня 2020 року на 10:00 год.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року проведення судового засідання призначено в режимі відеоконференції.

У зв`язку із заявою ОСОБА_1 та представника АТ «Альфа-Банк» - Мелянчука В.А. розгляд справи відкладено на 27 травня 2020 року на 09:00 год.

За заявою ОСОБА_1 розгляд справивідкладено на 24 червня 2020 року на 11:30 год.

В подальшомуза заявою ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2020 року на 12:30.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції 07 жовтня 2020 року сторони у справі не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином.

05 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла чергова заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що з 12 березня в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу. Таке рішення було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України 11 березня 2020р.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2020 року № 712, 26 серпня 2020 р. № 760, 27 серпня 2020 р. № 757, карантин продовжено до 31 жовтня 2020 року на всій території України.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні заявленого ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при апеляційному розгляді, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Судова колегія враховує, що постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 2020 року у справі №211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (в редакції на момент ухвалення рішення) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів № 343 відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів № 392 запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції, статті 2 Цивільного процесуального кодексу одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Апеляційний суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та представника АТ «Альфа-банк», належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи

05 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк»та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV. (том 1 а.с. 6-9)

Відповідно до умов п.1.1. договору ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримав грошові кошти в розмірі 13600 дол. США зі сплатою 10,90 процентів річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04 серпня 2023 року.

31 жовтня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № б/н про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п.1.1. якої з 17 листопада 2008 року встановлено збільшену процентну ставку за повернення кредиту на рівні 11,9% річних. (том 1 а.с. 22)

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем по справі надано суду розрахунок заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року, загальний розмір якої станом на 10 лютого 2016 року визначено в сумі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 278 454,50 грн.,і складається із наступних складових: 9051,17 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 234 828,40 грн. заборгованість за кредитом; 1431,57 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 37 141,45 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 249,94 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 6484,66 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків. (том 1 а.с. 24-25)

Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Правовідносини між сторонами у справі, які ґрунтуються на вищенаведених положеннях кредитного договору, регламентуються наступними правовими нормами.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди ст. 638 ЦК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі ч. 1 ст. 1055 ЦК України.

За статтями 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Є безпідставними посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно при винесенні рішення не врахував висновок експерта за результатами проведення у справі судово-економічної експертизи від 29.11.2018 року, а саме висновків щодо документального обґрунтування розміру заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки вказані посилання спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до положень ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її фактичний розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по особовому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15 грудня 2015 року у справі № 21-4266а15, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Про факт отримання та повернення коштів свідчать банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунка, а також прибуткові та видаткові касові ордери в разі внесення грошей до каси підприємства.

Таким чином, наявна в матеріалах виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 (том1 а.с. 96-97), на який посилається позивач, обґрунтовуючи підстави позову, є належним доказом наявності заборгованості боржника.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі № 169/506/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18

Є також безпідставними посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 5 ст 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Як вбачається з наявних матеріалів справи,05 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії. (том 1 а.с. 6-9)

В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань з кінцевим терміном до 04 серпня 2023 року.

31 жовтня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено Додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року.(том 1 а.с. 22)

26 вересня 2014 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року.(том 1 а.с. 139-140)

Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитнимдоговором № 027/699325-КV від 05 серпня 2008 року (том 1 а.с. 24) ОСОБА_1 вносив неодноразові платежі на погашення заборгованості, починаючи з 01 вересня 2008 року, а останній платіж внесено позичальником 20 жовтня 2014 року.

При таких обставинах, оскільки відповідачем було підписано Договір про внесення змін № 1 від 26 вересня 2014 року та здійснено в рахунок погашення існуючої заборгованості за договором кредиту останній платіж 20 жовтня 2014 року, тому перебіг строку позовної давності починається не раніше 20 жовтня 2014 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 22 квітня 2016 року, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до цих спірних правовідносин, про що правильно зазначив в своєму рішенні.

Оскільки судом встановлено та було підтверджено наявними матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав грошові кошти та неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо їх своєчасного повернення, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заявлених АТ «Альфа-Банк» позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак