РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020

м.Харків

Справа № 639/4913/20

провадження 2/639/1552/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 у серпні 2020 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3 особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 1995 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 -матір`ю відповідача, яка після припинення у 1999 сімейних відносин народила доньку ОСОБА_2 , вказавши батьком позивача, у зв`язку з чим виникли суперечки відносно батьківства. Через скрутне матеріальне становище, як зазначає позивач, він та 3 -особи ОСОБА_3 -батько, ОСОБА_4 -брат зареєстрували відповідача в квартирі, але жодного дня вона не проживала, а мешкає разом зі своєю матір`ю. Після досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач не бажає добровільно знятись з реєстрації, договору про подальше збереження за нею реєстрації в належній позивачу та членам сім`ї квартирі, права користування чужим майном ( сервітут) не встановлено.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просить їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач більше, ніж 19 років в квартирі не проживає, забезпечена житлом, яких-небудь поважних причин для збереження за нею реєстрації не має, комунальні послуги, що на неї нараховуються, не оплачує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістив, правом на подачу відзиву на позов не скористалася.

При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

3 особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, від ОСОБА_3 отримана заява про можливість розгляду справи за його відсутністю, пояснень щодо позову ними не надано.

Клопотання позивача про витребування інформації щодо звернення спадкоємців після смерті ОСОБА_6 - матері позивача із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки відповідач є спадкоємцем 3 черги та може претендувати на спадщину після смерті бабусі протокольною ухвалою залишено без задоволення, оскільки внуки спадкодавця спадкують за правом представлення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 118.01.1999, реєстраційний № 6-99-135455-Ш квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності ( а.с. 8).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ( а.с. 9).

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади м.Харкова в кв. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3-дочки позивача, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 10).

На підтвердження факту не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі позивачем надано довідка № 93аз/119-65/17/25 від 04.08.2020 Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області про те, що заяв та скарг щодо перешкоджання у проживанні у спірній квартирі від ОСОБА_2 в період з 2019 по теперішній час не надходило ( а.с. 14).

Згідно акту, складеного 04.08.2020 сусідами по спірній квартирі, відповідач ОСОБА_2 -дочка ОСОБА_1 не проживає в належній йому, батьку ОСОБА_3 , брату ОСОБА_4 квартирі, починаючи з дня народження, тобто з 1999 до наступного часу (а.с. 12).

За частиною першою статті 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить стаття 405 ЦК України.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з вказаною нормою закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідач ОСОБА_2 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 і до цього часу мала право визначати місце свого проживання. Разом з цим за неповнолітньою ОСОБА_2 зберігалося право користування спірним жилим приміщенням.Таким чином, на час пред`явлення ОСОБА_1 позову відповідач не проживала один рік.

Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла». Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року, заява № 30856/03, Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine,§ 41-42).

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт непроживання відповідача у спірній кімнаті без поважних причин , не доведено і обставин, що відповідач втратила інтерес до спірного житла.

Сам факт не проживання відповідача у спірній квартирі більш встановленого законом строку не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 405 ЦК України підставою для визнанняння особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є не проживання нею понад один рік в житловому приміщенні саме без поважних причин.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням через рік

З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , що є правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 89, 259, 264, 265 , 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 );

Відповідач- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована прож. АДРЕСА_2 );

3 особи: ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_4 , прож. АДРЕСА_2 ); ОСОБА_4 ( паспорт НОМЕР_5 , зареєстрований прож. АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 19.10.2020.

СУДДЯ -