Справа № 182/3811/20
Провадження № 2-о/0182/138/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

народні засідателі Демиденко О.В.

Горгіладзе С.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про оголошення фізичної особи померлою,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання свого чоловіка ОСОБА_2 померлим, посилаючись на наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, приходиться їй чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 30 листопада 1983 року. ОСОБА_2 постійно проживав в належному йому, їм та їх спільній дочці ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, на підставі Договору міни № 0100-НД від 02.12.1998 року, зареєстрованого в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі, житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 . 07 травня 2004 року ОСОБА_2 повідомив її, що їде в гості на тиждень до родичів в м.Донецьк. Це був останній день, коли вони з дочкою його бачили. Після від`їзду з м.Нікополь вони не отримали до цього часу жодної звістки від ОСОБА_2 , тож його місцезнаходження їм невідоме. 15 травня 2004 року з приводу встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 вона звернулася до Нікопольського MB ГУ МВС України (Нікопольського ВП ГУНП) в Дніпропетровській області. Співробітниками МВС було проведено розшукові заходи, але встановити його місцезнаходження не виявилося можливим. Розшукові заходи проводилися і в подальшому, але в ході проведених перевірок встановити його місцезнаходження знову ж таки не виявилося можливим. Це підтверджується Довідкою, наданою Нікопольським ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.05.2020 року. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2009 року по справі № 2-о/101/09 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, було визнано безвісно відсутнім. В місці зареєстрованого постійного місця проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 відомості про місце його перебування відсутні вже протягом шістнадцяти років, що підтверджується актом, складеним сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідченого головою квартального комітету № 1 від 25.06.2020 року. У відповідності із ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Враховуючи відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації його постійного місця проживання вже протягом 16-ти років, відсутності будь-якої інформації про його місцеперебування, наявність рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2009 року по справі № 2-о/101/09 про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, вважає, що для забезпечення визначеності правовідносин за його участю є необхідним оголошення ОСОБА_2 померлим. Оголошення чоловіка померлим необхідне їй для оформлення спадщини у вигляді 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . З огляду на наведене, вимушена звертатись до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що вже багато років від чоловіка немає жодних відомостей. Чоловік поїхав в Донецьк 07 травня 2004 року, а 1 травня у їх доньки День народження і він повинен був повернутись. Але не повернувся. Вона зв`язалась з родичами, до яких чоловік поїхав, але вони сказали, що чоловік до них не приїжджав. На наступний день родичі приїхали до них, щоб дізнатись ситуацію. Вона звернулась до міліції. В Донецьк їздив оперуповноважений, але так нічого й не вияснив. За 16 років зникнення чоловіка вони багато разів його шукали, але все марно. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибула. Про день та час розгляду справи по суті повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення вимог не заперечувала (а.с.17).

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, приходиться заявниці чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 30.11.1983 року (а.с.5). ОСОБА_2 постійно проживав в належному йому, заявниці по справі та їх спільній дочці ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 (а.с.10). 07.05.2004 року ОСОБА_2 поїхав до родичів в м.Донецьк і більше додому не повернувся. Заявниця звернулася до Нікопольського MB ГУ МВС України (Нікопольського ВП ГУНП) в Дніпропетровській області. Співробітниками МВС було проведено розшукові заходи, але встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилося можливим (а.с.8). В місці зареєстрованого постійного місця проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 відомості про місце його перебування відсутні вже протягом шістнадцяти років, що підтверджується актом, посвідчим головою квартального комітету № 1 від 25.06.2020 року (а.с.9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2009 року по справі № 2-о/101/09 ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім (а.с.а.с.6-7).

Дані обставини в суді підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона сусідка заявниці, живе на вулиці більше 20 років. Добре знає і заявницю, і її сім`ю, і її чоловіка. Вона живе через 4 хати від них. Їх родини вже й покумались через онуків. Пам`ятає, що коли в 2011 році померла її мама, то ОСОБА_8 вже давно не було за місцем проживання. Він просто зник і все. Більше про нього нічого не чула.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що заявниця її подруга, дружать з 1994 року, колись разом працювали. Знає, що ОСОБА_9 в травні 2004 року поїхав до родичів в Донеччину чи Луганщину і не доїхав. Багато років його розшукували, але марно.

За таких обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.46 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - померлим.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя:

Присяжні: