Ухвала

03 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 628/1690/19

провадження № 61-5083ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » - адвоката Самойленка Петра Миколайовича на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про відшкодування збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 » (далі - ФОП «ОСОБА_1») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 58 899,60 грн.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року задоволено позовні вимоги ФОП « ОСОБА_1 ».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП « ОСОБА_1 » завдані збитки в порядку регресу у розмірі 58 899,60 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП « ОСОБА_1 » відмовлено.

У касаційній скарзі представник ФОП « ОСОБА_1 » - адвокат Самойленко П. М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 58 899,60 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що постанова Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року підлягає касаційному оскарженню у зв`язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, та не врахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Процесуальний закон містить виключний перелік випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, передбачений пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Враховуючи, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на вказані випадки, а Верховний Суд таких випадків не встановив, підстави для касаційного оскарження судового рішення у малозначній справі відсутні.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ФОП «ОСОБА_1» - адвокат Самойленко П. М. подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » - адвоката Самойленка Петра Миколайовича на постанову Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про відшкодування збитків в порядку регресу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь