Справа № 404/9272/19
Номер провадження 2/404/2471/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурня О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» , третя особа приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна (місце знаходження: вул. Шевченка, 13, кв.7, м. Бровари, Київська область, 07400) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019р., ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, де відповідачем є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна, в якій просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи боржника на підставі виконавчого напису №3123, виданого 03.09.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А. А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 11 901 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що стягнення коштів на підставі виконавчого напису №3123 є незаконним, оскільки в 2013 році він загубив паспорт, що в подальшому призвело до оформлення на нього кредиту невідомими особами, використовуючи загублені документи. Також позивач зазначив, що нотаріус не дотримався актів законодавства, оскільки напис було вчинено за відсутності документів, на підставі яких могла виникнути заборгованість.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Беручи до уваги, пояснення, які були долучені третьою особою, приватним нотаріусом Гамзатовою А. А., до матеріалів справи (а.с.84-85), у вересні 2019 року до

неї звернувся відповідач по справі з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №003-10143-170513 від 17.05.2013року.

Згідно п.п. 1.1 п. 1 гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за № 1172 (далі - Перелік).

Заява про вчинення виконавчого напису (окрім вимоги про неоплату чека) п.п. 1.4 п. 1 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, подається незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача.

На підставі п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, окрім заяви та оригіналу кредитного договору заявник надав виписку з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення. Крім того, заявник надав документ, який підтверджує факт попереднього відправлення Позивачу вимоги про сплату боргу.

Окрім того, договір укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» (надалі ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» - новий кредитор), відповідно Правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» шляхом акцептування публічної пропозиції, оприлюдненої на офіційному сайті банку відповідно до ст. 633, 641, 644 ЦК України. Стягувачем (відповідачем) надано заяву № 003-10143-170513 від 17.05.2013 року про акцепт публічної пропозиції. Позивач отримав кредитну лінію та користувався кредитними коштами з використанням платіжної картки, строк дії якої 60 місяців відповідно Правил.

Діючим законодавством України, що регулює діяльність нотаріусів не передбачено права нотаріуса вирішувати чи втручатись у спір між стягувачем і боржником, у т.ч. щодо суми стягнення. Тому підтвердження факту попереднього надіслання стягувачем на адресу боржника повідомлення про стягнення заборгованості достатньо для забезпечення гарантій боржника на оскарження права стягувача на стягнення.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про наявність спору стосовно суми заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача

Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при пенні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Підпунктами 5.1, 5.2 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа. що має силу оригіналу), який встановлює заборгованість. Якщо виконавчий не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Доводи представника позивача про те, що стягнення відбулося більш як за три роки необґрунтовано, оскільки відповідно до виконавчого напису стягнення заборгованості було за період з 09.02.2018 року по 29.08.2019 року в розмірі 11 401 грн. (а.с.118).

Доводи представника позивача про сплив позовної давності звернення д суду з тих підстав що відбулася заміна кредитора і тому заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання забов`язання.

Зі змісту п. 1.5 та 2.4. частина ІІІ договору, позивачеві встановлено кредитну лінію, строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дня з можливістю пролонгації, що не потребує підписання додаткових угод, тож: сторони погодили умову недонарахованої пролонгації кредитного ліміту та обслуговування картки та не встановлено кінцевого строку повернення кредиту. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку попередньої на умовах, погоджених сторонами і не потребує укладання додаткових угод.

Пункти 7, 7,1 та 7,2. договору підтверджують ознайомлення позивача з правилами та тарифами банку та повну згоду з цими умовами.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким, договором, що визначає місячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі впливом раннього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору постанова Верховного Суду України в постанові від 19.03.2014 року(справа№ 6-14 цс 14).

Тому з урахуванням вищевказаного про строк дії картки, стягувач звернувся з заявою про чинення виконавчого напису в межах трирічного строку з моменту виникнення права на стягнення заборгованості.

До заяви про вчинення виконавчого напису окрім оригіналу кредитного договору, стягувач долучив виписку з особового рахунку та надав докази повідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості.

Вказані обставини підтверджують, що стягувач звернувся до нотаріуса, а нотаріус вчинив виконавчий напис, в межах трирічного строку, в межах застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Тому в задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Судові витрати суд зараховує за рахунок державного бюджету.

На підставі ст.ст. 257,261 ЦК України ЦК України Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 80,81,141, 265,266 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Гамзатової Аліни Анатоліївни за № 3123, виданий 03.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 11 901,00 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», , місце знаходження: бульвар В.Гавела, 6, м. Київ, 03126;

третя особа: приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна, місце знаходження: вул. Шевченка, 13, кв.7, м. Бровари, Київська область, 07400.

Текст рішення складено 09.10.2020 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда