ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3892/20 Справа № 179/1414/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Магдалинівський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Магдалинівський районний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона є фізичною особою-підприємцем та для здійснення підприємницької діяльності придбала павільйон у 2003 році та 25 березня 2004 року їй було надано в користування земельну ділянку для встановлення торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , вказане майно було застраховано. У зв`язку із чим, позивач вважає, що вказане майно належить їй на праві приватної власності для здійснення підприємницької діяльності.

Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області чоловіка позивача було засуджено та задоволено цивільний позов, у зв`язку із чим відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі більше 100 000 грн.

28 січня 2013 року державною виконавчою службою Магдалинівського районного управління юстиції був складений Акт опису й арешту майна боржника, яким описано торгівельний павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець, не маючи правовстановлюючих документів, не встановивши дійсного власника майна, провів його оцінку та виставив на торги.

Акт опису та арешту майна був підписаний державним виконавцем, боржником та двома понятими. Вищезазначений акт опису та арешту майна не було надано для ознайомлення позивачеві, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження. Таким чином позивач не була проінформована належним чином щодо переліку майна, зазначеного державним виконавцем в акті опису та арешту.

Державною виконавчою службою Магдалинівського районного управління юстиції було порушено право власності позивача ОСОБА_1 , коли державний виконавець не маючи правовстановлюючих документів, не встановивши дійсного власника майна, незважаючи на заперечення з боку позивача щодо права власності на торговельний павільйон, провів його оцінку та включив до Акту опису і арешту майна боржника, не повідомивши про даний факт позивача.

05 травня 2015 року позивач звернулась до ДВС Магдалинівського районного управління юстиції із заявою про зняття арешту з належного їй майна. На підтвердження права власності на торгівельний павільйон, до даної заяви було надано документи, що підтверджують належність арештованого майна, відповіді на неї ніякої надано не було.

06 травня 2015 року належне позивачеві майно було виставлено на продаж ДВС Магдалинівського районного управління юстиції через електронні торги, а 13 травня 2016 року державний виконавець передав торгівельний павільйон стягувачу в рахунок погашення заборгованості, оскільки реалізувати майно через торги не вдалося. Позивача, як власника торгівельного павільйону, про дії державного виконавця повідомлено не було.

На підставі порушення Магдалинівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області прав як власника майна, позивач змушена була звернутися до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Магдалинівського районного суду від 15 червня 2017 року позивачеві було поновлено строк на звернення до суду, дії ДВС Магдалинівського району визнано протиправними та скасовано акт опису та арешту майна від 28 січня 2013 року. Натомість, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року вищезазначену постанову було скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Прагнучи захистити власні інтереси та довести право власності на спірний торгівельний павільйон 15 вересня 2017 року, позивачем було подано позовну заяву про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання майном.

Рішенням Магдалинівського районного суду від 4 липня 2018 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог, натомість постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року апеляційна скарга була задоволена частково. Колегія суддів апеляційної інстанції звернула увагу позивача на можливість повторного звернення до суду з відповідним позовом в передбачений законом порядок, а саме шляхом пред`явлений власником майна позову про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Таким чином, керуючись роз`ясненнями колегії Дніпровського апеляційного суду та прагнучи захистити власне майно, позивач змушена звернутися із позовом до суду.

Позивач зазначає, що державний виконавець не дотримався норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки включив до Акту опису та арешту майна торговельний павільйон лише тому, що даний об`єкт під час опису майна знаходився на території домоволодіння, не з`ясувавши належності майна, не звернувшись до суду із заявою про вирішення питання про звернення на дане майно.

На підставі наведеного, позивачка просила суд визнати за нею право власності на торговельний павільйон загальною площею 4.8 кв. м., що встановлений за адресою: АДРЕСА_1 та зняти з нього арешт, накладений Магдалинівським районним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в межах виконавчого провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення матеріальної та моральної шкоди (а.с.3-7,30-34).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Магдалинівський районний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - відмовлено (а.с. 111-115).

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.119-124).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця від 15 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 423/1528 від 14 листопада 2012 року, що виданий Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 103 927, 53 грн.

23 січня 2013 року відділом ДВС Магдалинівського районного управління юстиції складено Акт опису й арешту майна боржника, яким описано торговельний павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно накладної та квитанції № 176 від 10 вересня 2003 року позивач придбала торговельний павільйон (а. с. 14).

Рішенням Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 25 березня 2004 року надано для обстеження земельну ділянку в тимчасове користування на умовах оренди під установку торговельного павільйону для торгівлі автозапчастинами ПП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником торговельного павільйону та на вказане майно державним виконавцем накладено арешт, однак позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Між тим, вказані висновки зроблено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 1, 2, 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Виходячи із положень, передбачених ст.ст 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем в якості відповідача залучено лише ОСОБА_2 та не залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 , який є боржником за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа № 423/1528 від 14 листопада 2012 року .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволення позову з інших підстав, а саме у зв`язку з незалученням в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Магдалинівський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: