Справа № 766/8642/20
УХВАЛА

про повернення заяви

про забезпечення позовної заяви до подання позову

03.06.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Наталії Олегівни про забезпечення позовної заяви до подання позову,

встановив:

01.06.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Наталії Олегівни про забезпечення позовної заяви до подання позову, у якій просить застосувати заходи забезпечення позову до подання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Семиженко ольги Вікторівни шкоди, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2 .

Позивач має намір звернутися до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 з приводу оскарження заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Семиженко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 13 від 11.01.2019 року, яким спадкодавець заповів все належне йому майно ОСОБА_2 . Оскільки 03.06.2020 року спливає строк прийняття спадщини, існує реальна загроза того, що доки заявник буде в судовому процесі оскаржувати заповіт та відновлювати свої порушені права, на нерухоме майно (квартиру) може бути видано свідоцтва по прийняття спадщини на ім`я ОСОБА_2 . На думку позивача в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогам ст.151 ЦПК України, дійшов висновку про повернення заяви з огляду на наступне.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі іпотеку будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, виходячи зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливо виключно за умови належності його Відповідачу або якщо воно підлягає передачі або сплаті Відповідачеві.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Виходячи зі змісту положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України обставини, зазначені у п.1-7 цієї статті є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявником до суду не надано жодних документів та доказів, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно: квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже вимоги щодо належного оформлення заяви, виконані заявником не у повному обсязі, що унеможливлює розгляд заяви про забезпечення позову до його подання.

Зазначені обставини унеможливлюють вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову до його подання за наявними матеріалами, і обумовлює необхідність повернення вказаних матеріалів.

Таким чином, розглянувши заяву, дослідивши наявні матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику на підставі ч.9 ст.153 ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Наталії Олегівни про забезпечення позовної заяви до подання позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, оформленою відповідно ст. 151 ЦПК України.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику та їх представнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Ю.М.Єпішин