Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/765/19
Провадження № 2/670/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 31813 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 05.10.2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який 03.05.2017 року за рішенням суду розірвано.

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем і знаходиться повністю на її утриманні.

На підставі рішення Віньковецького районного суду від 27.03.2017 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів з лютого місяця 2019 року, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , а при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня простроченння сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Згідно з розрахунками позивача, за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2019 року по 30.09.2019 року сума неустойки (пені), яку відповідач ОСОБА_2 , зобов`язаний сплатити на користь позивача, складає 31813 грн, але так як позов заявляється в вересні місяці 2019 року, тому і враховується сума 2900 грн за вересень місяць 2019 року і загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на момент пред`явлення позову до суду 23200 грн (23200 грн /сума заборгованості по сплаті аліментів/ : 100 %) = 23200 грн /сума пені за кожний день прострочення/ х 242 днів /кількість днів прострочення/).

Ухвалою судді від 18.10.2019 року у справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні 18.12.2019 року позивач свої вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити, та в подальшому подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, не з`явився, у надісланій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності.

Крім того ОСОБА_2 надіслав до суду відзив на позов, прохаючи залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення.

У відзиві зазначив, що твердження позивача про виникнення заборгованості з його вини не відповідає дійсності.

Так, на час стягнення аліментів на користь позивача рішенням Віньковецького районного суду від 19.05.2017 року він був офіційно працевлаштованим в ТОВ «Техноекспорт», де працював понад п`ять років, де на підставі постанови Саксаганського відділу ДВС від 04.10.2017 року бухгалтерією товариства систематично проводились відрахування аліментів на користь ОСОБА_1 , та на час його звільнення заборгованості по аліментах не було. У подальшому заборгованість по аліментах на користь позивача в період роботи відповідача в ТОВ «Метінвест-КРМЗ» виникла не з його вини, а по причині того, що Саксаганським відділом ДВС в ТОВ «Метінвест-КРМЗ», куди ОСОБА_2 офіційно працевлаштувався з 29.01.2019 року, взагалі не була направлена постанова про стягнення з нього аліментів на користь позивача ОСОБА_1 . Тому з метою уникнення заборгованості відповідач 01.04.2019 року звернувся з заявою на ім`я начальника Покровського відділу ДВС, де знаходились на виконанні рішення суду, в якій просив направити виконавчі листи про стягнення з нього аліментів за новим місцем мешкання та місцем роботи в ТОВ «Метінвест-КРМЗ» (Саксаганський район). Однак держвиконавець Саксаганського відділу ДВС Бассано А.Ю., на виконанні в якого знаходились отримані з Покровського відділу ДВС виконавчі листи про стягнення аліментів, як на користь ОСОБА_5 так і на користь ОСОБА_1 , тільки 25.07.2019 року направив в ТОВ «Метінвест-КРМЗ» лише постанову про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на користь ОСОБА_5 , на підставі якої бухгалтерією систематично проводились стягнення аліментів. Постанова про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на користь ОСОБА_1 в ТОВ « Метінвест-КРМЗ» направлена не була, у зв`язку з чим аліменти із заробітної плати відповідача за час роботи утримувались тільки за одним виконавчим документом, а саме на користь ОСОБА_5 . Відтак аліменти на користь позивача не стягувались не з його вини, а з вини державного виконавця Бассано А . Ю., починаючи з 13.08.2019 року ОСОБА_2 тимчасово не працює і перебуває на обліку в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітний. Відповідно до довідки від 28.10.2019 року № 4768, його дохід за період з 13.08.2019 року по 30.09.2019 року становить 11135,61 грн, з якого утримані аліменти в сумі 1873,20 грн на підставі постанови про звернення стягнення аліменти на користь ОСОБА_1 , винесеної державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС від 25.09.2019 року в розмірі 50 % доходу до повного погашення заборгованості, яка за станом на 12.08.2019 року складає - 21975,80 грн. Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати Криворізького міжрайонного центру зайнятості, на підставі постанови відділу Саксаганської ДВС від 25.09.2019 року про стягнення аліментів за виконавчим листом № 2/670/166/17, ОСОБА_1 за вересень 2019 року з нарахованої відповідачу соціальної допомоги по безробіттю в сумі 3746,40 грн сплачено 936,60 грн (25 %), за жовтень 2019 року з нарахованих 4402,45 грн сплачено аліментів - 1100,60 грн (25 %). Тобто починаючи з серпня 2019 року і до теперішнього часу аліменти позивачу сплачуються вчасно. Крім того вся сума боргу по аліментах ОСОБА_1 - 23823,10 грн в добровільному порядку перерахована на рахунок Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу № .11.2019 року, що підтверджується копією квитанції Приватбанку № .

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 05.10.2013 року по 03.05.2017 року перебували у шлюбі, від якого у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 03.05.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2017 року до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснив пленум у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у тому, щоб сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно якого розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 % (справа № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як слідує із розрахунку державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) А. Жукової від 24.01.2020 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з лютого по вересень склала 23594,87 грн, та з урахуванням сплати частини аліментів у сумі 936,60 грн у вересні за станом на 01.10.2019 року становила 23594,87 грн.

Водночас згідно з розрахунком позивача, наведеного у позовній заяві, розмір пені за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01.02.2019 року по 30.09.2019 року становить 23200 грн, та позивачем проведено правильно відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 року.

Отже враховуючи, що наявна заборгованість відповідача по аліментах за станом на 30.09.2019 року у сумі 23594,87 грн та він не довів відсутність своєї вини у несплаті аліментів, як і неправильність розрахунку заборгованості по аліментах, пеня за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню в гранично допустимому розмірі, тобто в розмірі 23200 грн.

При цьому суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи відповідача про відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментах суд вважає безпідставними.

Так, за змістом статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року, а також статті 19 чинного Закону України «Про виконавче провадження», що діє з 05.10.2016 року, позивач як боржник у виконавчому провадженні має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: зокрема, у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; за власною ініціативою.

За змістом ч. 4 ст. 71 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Як вбачається із витребуваних судом із Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копій матеріалів виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , утримання стягнень по аліментах із ОСОБА_2 за місцем роботи в ТОВ «Техноекспорт» із січня 2019 року стало неможливим, тому що відповідач звільнений з 18.01.2019 року згідно з наказом № 05-К від 18.01.2019 року, і відповідно до довідок-розрахунку із січня 2019 року почала утворюватись заборгованість по аліментах.

Постановами державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Бассано А.Ю від 09.07.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 54189036 з виконання виконавчого листа № 2/670/166/17, виданого 19.05.2017 року, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_8 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, і лише 12.09.2019 року боржник ОСОБА_2 повідомив письмово державного виконавця, що 13.08.2019 року він перебуває на обліку у центрі зайнятості.

Відповідач як боржник у виконавчому провадженні впродовж примусового виконання виконавчого документа, з січня по вересень 2019 року не скористався правом отримати розрахунок заборгованості по аліментах від виконавця та перевірити повноту та правильність сплати ним аліментів.

За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягають до задоволення частково на суму 23200 гривень.

Крім того відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 на користь Держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 180, ст. 196 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10-13, ст. 17, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2019 року по 30 вересня 2019 року у сумі 23200 (двадцять три тисячі двісті) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 08.04.2020 року.

Суддя О.М.Волкова