Справа № 766/8587/20
21 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Булах Є.М.,
секретар судового засідання Яковлєва О.М.,
справа №766/8587/20; провадження №2/766/8025/20
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 )
предмет та підстави позову: про стягнення аліментів
учасники справи: не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду по суті, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та,-
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
11.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив звільнити його від сплати аліментів, присуджених за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08 грудня 2008 року на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем з 07.02.1998 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року по справі №2-5158/08 було розірвано.
Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року по справі №2-5163/08 з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09.10.2008 року.

Після розірвання шлюбу сторони погодили щоб донька проживала разом з позивачем, а син залишився проживати з відповідачем, проте згідно з рішенням суду позивач виплачував відповідачці аліменти на утримання і доньки, і сина.

ОСОБА_2 постійно працювала за кордоном, син - ОСОБА_3 проживав з бабусею - матір`ю відповідача.

З серпня 2017 року син постійно проживає разом з позивачем у АДРЕСА_3 .

З 01 вересня 2017 року син став навчатися за місцем проживання у Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №36. Крім того, також перебуває з 2017 року на медичному обліку за місцем проживання у дитячій поліклініці КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського.

Увесь цей час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, матеріальної допомоги на утримання сина відповідачка не надає, обмежуючись лише навідуванням дитини двічі на рік та придбанням йому подарунків.

Вказані обставини, враховуючи необхідність по новому вирішити питання щодо виконання аліментних обов`язків.

Спору між сторонами щодо місця проживання сина не має. Дитина з 2018 року зареєстрована по теперішній час за місцем проживання позивача.

Позивач вказує, що зареєстрований фізичною особою-підприємцем, стабільного доходу не має, тому для забезпечення найкращих інтересів сина, його належного матеріального забезпечення та гармонійного розвитку, є вкрай необхідним отримання грошової допомоги і від його матері.

Зважаючи на те, що з серпня 2017 року дитина - ОСОБА_3 постійно проживає разом з повивачем та перебуває на повному його утриманні та піклуванні, вказані обставини дають підстави для звільнення позивача від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини - відповідачки. Звільнення батька, з яким проживає дитина, від обов`язку сплачувати аліменти на утримання цієї дитини на користь матері, яка проживає окремо, відповідає інтересам дитини.

Відсутність судового рішення про визначення місця проживання дитини не є передбаченою законом підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів з матері, яка проживає окремо від дитини.

Відповідач відзиву на позов не подав, належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи.

ІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.09.2020 року.

У час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, 07.09.2020 року через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Відповідач в підготовче судове засідання у час призначений для розгляду справи не з`явивсь, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявсь належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125.

У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.10.2020 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.11.2020 року.

У зв`язку з неявкою відповідача, судові засідання, що призначалися на 10.11.2020р., 30.11.2020р. та 11.12.2020 року відкладалися, чергове судове засідання призначено на 21.12.2020 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2020 року позов в частині позовних вимог про звільнення від сплати аліментів залишено без розгляду.

У час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, 21.12.2020 року через канцелярію суду подав заяву якою, позивні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача підтримав та просив їх задовольнити. Розгляд справи просив провести без його участі. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У встановлений процесуальним законодавством строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 09.01.2007 року складено відповідний актовий запис №2 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року у справі №2-5158/08 шлюб, зареєстрований 07.02.1998 року Гаврилівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області реєстраційний запис №1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Вказане також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 31.01.2012 року ВДРАЦС Суворовського РУЮ у місті Херсоні, актовий запис зроблено 17.02.2009 року за №62.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року у справі №2-5163/08 стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09.10.2008 року.

Довідкою №6-07/95 виданою Херсонською ЗОШ І-ІІІ ст. №36 ХМР 13.03.2020 року підтверджено, що ОСОБА_3 навчається в Херсонській ЗОШ І-ІІІ ст. №36 ХМР в 7-Б класі з 01.09.2017 року по теперішній час.

Довідкою наданою лікарем ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на дільницю 06.09.2017 року та 16.06.2018 року уклав декларацію з лікарем педіатром, неповнолітній мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до характеристики учня 7Б класу Херсонської ЗОШ І-ІІІ ст. №36 ХМР ОСОБА_3 , 2006 р.н. навчається в школі з 5-го класу, проживає з батьком, який цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до його виховання в сім`ї. Регулярно відвідує школу.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №16-14-15 від 11.08.2018 року, за відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 11.08.2018 року.

Актом складеним головою правління 04.05.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 не прописаний, але проживає за адресою: АДРЕСА_3 з серпня 2017 року.

Випискою з ЄДРЮОФОП та ГФ підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 09.04.2020 року здійснює підприємницьку діяльність як ФОП..

ІV. Оцінка Суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до вимог ч. 2 ст.166 та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року№ 789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення, суд також виходить з положень ст. 180 СК України, якою визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

З пояснень викладених позивачем у позові і з наданих суду доказів вбачається, що з 01.09.2017 року по теперішній час спільна дитина сторін ОСОБА_6 став постійно проживати разом із батьком за його місцем реєстрації, а з 11.08.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

За твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, відповідач неодноразово зазначала, що почне стягнення за виконавчим листом про стягнення з позивача аліментів не дивлячись на ту обставину, що дитина проживає із батьком та перебуває на його утриманні.

З матеріалів справи не встановлено, що відбувається виконавче провадження у якому позивач є боржником.

Разом з тим, враховуючи наведене, зважаючи на те, що неповнолітня дитина сторін фактично проживає та перебуває на вихованні та утриманні позивача з 01 вересня 2017 року, а зареєстроване місце проживання дитини за місцем реєстрації батька з 11.08.2018 року, відповідач втратив з цього часу право на отримання з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 180-182 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи обставини справи і беручи до уваги роз`яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 на користь позивача кошти(аліменти) у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, судом встановлено, що у сторін є неповнолітній син, який проживає та перебуває на повному утриманні батька, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та їх відповідність способам захисту порушеного права дитини, а тому враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, спосіб, в якій позивач вважає за необхідне захистити права сина та свої права, який відповідає вимогам сімейного законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справила час розгляду справи не містять.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

V. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 155, 180, 195, 196, 197 СК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 178, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 353-355, 430 ЦПК України, суд,-,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати таким, що не підлягає подальшому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави 840, 80 грн. в рахунок оплати судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 21.12.2020 року.

Суддя Є.М. Булах