Справа №266/1572/20
Провадження№ 2/266/558/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Федотової В.М.,

при секретарі Топузовій К.Р.,

представника відповідача адвоката Кравчук Л.Є., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та відшкодування коштів на ремонт будинків,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом в якому він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на ј частку будинку АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а за відповідачем ОСОБА_2 , який є його батьком, на ѕ частки зазначеного спадкового будинку. Також відповідач просить стягнути з відповідача на його користь 150 000гривень витрати на ремонтні роботи, які були проведені ним за власні кошти у будинку АДРЕСА_1 , та в 21/50 частці будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 09.04.2020 року вищевказану позовну заяву, було залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

В строки, встановлені ухвалою суду, позивач усунув всі недоліки, які перешкоджали відкриттю провадження по справі,

30.04.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

09.12.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження по справі, у зв`язку з карантином до закінчення дії карантину.

Згідно ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п.3 розділу Х11 «Прикінцеві положення» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),строки,визначені статтями49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Статті 251 та 252 ЦПК України містять в собі випадки обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд може за заявою учасника справи , а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, серед яких введення карантину на території України як підстава для зупинення провадження у справі відсутня.

Однак, оскільки випадку зупинення провадження по справі, у зв`язку з дією карантином та до закінчення дії карантину чинним законодавством не передбачено, тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі.

З часу розподілу судової справи судді Федотовій В.М., тобто з 26.03.2020 року по даній справі призначались судові засідання та визначені судом дати, про які сторони повідомлялись належним чином, неодноразово відкладались, у зв`язку з неявкою позивача та представника позивача у справі, а саме 03.12.2020 року, 08.12.2020 року та 24.12.2020 року, ані позивач, ані його представник до суду не з`явились.

Представник відповідача адвоката Кравчук Л.Є. висловила думку, що оскільки позивач та його представник ,належним чином повідомлені про час і дату судового засідання,до суду не з`явились, свою думку стосовно обставин справи та подальшого розгляду справи не висловили вважає за можливе залишити позов без розгляду.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Заяв про розгляд справи у відсутності позивача/представника позивача, чи про відкладення розгляду справи на призначені дати судових засідань не надходило. Заяв позивача/представника позивача, про зміну нової адреси для листування до суду не надходило.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи містяться відомості щодо виклику позивача,представника позивача, на судові засідання, але ні позивач, ні його представник, до суду на зазначені дати не з`явилися, заяв про перенесення, відкладення розгляду справи не подавали, справою не цікавилися.

Неявка сторони позивача, в судові засідання, відсутність заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, свідчать про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 251-252, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та відшкодування коштів на ремонт будинків залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Федотова В. М.