Справа № 504/2727/20
Номер провадження 2-н/504/266/20
УХВАЛА

22.10.2020смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова , розглянувши заяву ТОВ «ООЕК» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ООЕК» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4300,54 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 39,02 грн., та трьох відсотків річних у розмірі 37,81 грн.

Заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в частині оплати за спожиту електроенергію.

Дослідивши зміст даної заяви, а також матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області від 20.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Фонтанської сільської ради не зареєстрована.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

З заяви вбачається, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

До заяви про видачу судового наказу надано ксерокопію документу «29.12.2018 року Одеські вісті» в якому міститься договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, проте даний договір не підписаний споживачем, в ньому відсутні істотні умови передбачені ст. 3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а також відсутнє зазначення місце виконання цього договору за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За таких обставин, суд вважає, що в порушення вимоги п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додано письмового договору на підставі якого здійснюється стягнення грошових коштів договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладений нібито із боржником не надано, а договір, що міститься у виданні «Одеські вісті» не є письмовим в розумінні ст. 207 ЦК України, такий договір до того ж не підписаний і постачальником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Також заявник покликається на те, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, проте відсутність копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості не дає можливості суду застосувати п. 8 ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Крім того, згідно з ч. 2ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто, в даному випадку законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Судом враховується і те, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу боржнику, що в свою чергу призведе до неможливості набрання судовим наказом законної сили (ч. 1 ст. 172 ЦПК України).

Указані обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 161, 162, 163, 165, 169, 172 ЦПК України суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ТОВ «ООЕК» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя Сафарова А. Ф.