Головуючий суддя в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 374/204/19
Провадження № 2-з/374/15/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Заяву мотивовано тим, що у провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває справа № 374/204/19 за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Ржищівської міської ради Київської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та про зобов`язання Ржищівської міської ради Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . Позивачка вважає, що свідок може підтвердити обставини, що мають значення для справи, а саме: підтвердити факт постійного користування частиною спірної земельної ділянки та просила забезпечити докази, шляхом допиту свідка ОСОБА_3 , який у 2003 -2010 роках працював в юридичному відділі Ржищівської міської ради ( Київська область, м. Ржищів, вул. Соборна, 22).

Перевіривши заяву, судом встановлено таке.

Статтею 117 ЦПК України визначено перелік вимог, яким повинна відповідати заява про забезпечення доказів.

Проте, заява не підписана заявником, як передбачено ч. 2 ст. 117 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Проте, заявником не приєднано до заяви документу, що підтверджує сплату судового збору, чи документ, що підтверджує підставу звільнення від сплати судового збору.

Слід вказати, що заява про забезпечення доказів формується в окреме від основної справи провадження, відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої Наказом ДСА України від 20 серпня 2019 року № 814.

Отже, до заяви необхідно додати копію документу, що підтверджує обставину звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що стосується підпису заявника у заяві, то необхідно вказати таке.

Стаття 14 Цивільного процесуального кодексу України станом на сьогодні не введена в дію, тобто Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) у суді не функціонує. Особливості подання та реєстрації процесуальних та інших документів врегульовані пунктами 15.1, 15.3 Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, а саме, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

- подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;

- розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Відповідно до ч.8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Отже, заявниця може подати до суду підписану власноручним підписом заяву про забезпечення доказів, або підписати заяву, шляхом накладення електронного цифрового підпису на заяву чи подати копію електронного документу, як передбачено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронні довірчі послуги".

Отже, заявником подано заяву про забезпечення доказів без додержання вимог, передбачених ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заяву необхідно повернути заявнику.

Крім того, необхідно вказати таке.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 11 вересня 2020 року за результатами розгляду аналогічної заяви заявниці ОСОБА_1 про забезпечення доказів, було повернуто заявниці у зв`язку з такими ж обставинами, а саме: невідповідністю заяви вимогам ст. 117 ЦПК України. Проте, незважаючи на вказані у попередній ухвалі недоліки, заявницею повторно подано таку ж заяву з аналогічними недоліками.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, необхідно вказати, що подана заява містить ознаки зловживання заявницею своїми процесуальними правами.

Керуючись ст. 43, 44, 117, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, - повернути заявнику ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя