Справа № 137/329/18
Провадження № 22-ц/801/1825/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокуСправа № 137/329/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В. (судді-доповідача),

суддів: Якименко М.М., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Літинська селищна рада Літинського району Вінницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2020 року, постановлене у складі судді Желіховського В.М., в залі суду,

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про скасування прописки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 від народження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить прописка в його паспорті. За час його проживання в даному домогосподарстві адреса останнього не змінювалась та він нікуди не виїжджав. Після одруження в 1983 році за вказаною адресою стала проживати також дружина позивача - ОСОБА_3 та їх спільні діти ОСОБА_4 , 1984 року народження та ОСОБА_5 , 1986 року народження.

Дане домоволодіння належало батькові позивача - ОСОБА_6 , з яким і проживала сім`я позивача.

Згідно з архівною довідкою №01-23/290 від 14.09.2017 рішенням правління колгоспу ім. 22-го з`їзду КПРС с. Малинівка (протокол №1 від 02.01.1989) ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку площею 0,07 га для забудови з частки ОСОБА_6 .

В 1989 році Селищенська сільська рада Літинського району Вінницької області зробила запис в погосподарській книзі, присвоївши виділеній земельній ділянці номер - НОМЕР_1 , де здійснила реєстрацію позивача та його сім`ї. Будинку на той час на вказаній земельній ділянці не було і відповідно в експлуатацію він не здавався, тому прописати сім`ю позивача фактично було нікуди, чим сільською радою було грубо порушено чинне законодавство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважає рішення Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької обалсті від 19 січня 1989 року, відповідно до якого присвоєно порядковий номер 17а і здійснено прописку, незаконним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства України, оскільки немає ніяких відомостей про те хто подавав та виносив таке рішення, на якій сесії проводилось голосування.

З наведених підстав, позивач звернувшись в суд із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним факт прописки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача є правомірними та відповідали вимогам Інструкції, яка діяла на той час.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу вказуючи, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права і за неправильного встановлення фактичних обставин справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Літинського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки виписка позивача із будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та його прописка по АДРЕСА_1 а призвела до того, що останній втратив право на частку у майні колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 .

При цьому також порушено право позивача на вільний вибір місця проживання, адже не дивлячись на відсутність заяви позивача та його волевиявлення, відповідачем здійснено виписку ОСОБА_1 з однієї адреси та здійснено його прописку за іншою адресою.

У апеляційній скарзі зазначено про те, що на час виникнення спірних правовідносин діяли та були чинними Положення про паспортну систему в СРСР, затверджені постановою Кабінету міністрів СРСР від 28.08.1974, згідно п. 25 яких і для прописки і для виписки підставою є заява громадянина та дозвіл власника будинку чи квартири в яку має здійснюватися прописка.

Також, у скарзі вказано, що погосподарські книги не містять жодного підпису позивача, що підтверджує той факт, що він не був ознайомлений з даними книгами, а тому останній не знав та міг знати про те, що йому змінили адресу реєстрації. Про вказану обставину останньому стало відомо після отримання позовної заяви ОСОБА_2 до нього.

28 вересня 2020 року до суду надійшов відзив Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області, у якому зазначено про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи та вимоги апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також 28 вересня 2020 року до суду надійшов відзив третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , у якому зазначено про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту та невірно визначено предмет позову, а рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та його представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на наведені у ній обставини.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, а тому згідно вимог ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 13 лютого 1998 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видно що прописку останнього здійснено 24 листопада 1980 року в с. Садове (а.с.8-9).

Із копії архівної довідки №01-23/290 від 14.09.2017 слідує, що відповідно до рішення правління колгоспу ім. 2-го з`їзду КПРС с. Малинівка (протокол №1 від 02 січня 1989 року) ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 0,07 з участка ОСОБА_6 для забудови (а.с. 10).

Із копії архівної довідки №01-21/42 від 14.09.2017 вбачається, що у протоколах засідань сесії та виконавчого комітету Селищенської сільської Ради народних депутатів за 1989-1991 роки заява ОСОБА_1 та рішення сільської ради про присвоєння будинку номеру по АДРЕСА_1 відсутнє (а.с. 11).

Згідно з копіями виписок з погосподарської книги №8 за 1983-1985 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_3 , за адресою домогосподарства АДРЕСА_1 зазначено членів домогосподарства: ОСОБА_6 - голова, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_10 - дочка, ОСОБА_3 - невістка та ОСОБА_4 онук (а.с.13).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №8 за 1986-1990 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_4 , адреса домогосподарства АДРЕСА_1 зазначено членів домогосподарства: ОСОБА_6 - голова, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_10 - дочка, ОСОБА_3 - невістка, ОСОБА_4 - онук, ОСОБА_5 - онук. Напроти запису ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стоїть відмітка "виб. в госп. 746 А 19.01.1989" (а.с. 13).

Із копії виписки з погосподарської книги №8 за 1991-1995 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_5 , адреса домогосподарства АДРЕСА_1 зазначено членів домогосподарства: ОСОБА_6 - голова, ОСОБА_8 - дружина (а.с. 13 зв.).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Згідно листа Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за №211 від 26 вересня 2017 року сільська рада зазначає, що відповідно запису погосподарської книги №8 (1986-1990 роки) відкрито окремий погосподарський номер АДРЕСА_2 , головою якого записано ОСОБА_1 про що здійснено запис в погосподарській книзі за підписом секретаря виконкому М.І. Буряк та запис про внутрішнє переміщення його сім`ї з господарства №746 ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_11 та синами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вибули АДРЕСА_3 . Щодо земельної ділянки за домогосподарством головою якого є ОСОБА_1 згідно записів погосподарської книги №8 та земельнокадастрової книги запис №753 рахується 0,07 га (а.с. 15).

Із копії виписки з погосподарської книги №8 за 1986-1990 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_6 , адреса домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с.16) зазначено членів домогосподарства: ОСОБА_1 - голова, ОСОБА_11 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - син. Дана інформація міститься і у виписці погосподарської книги №8 за 1991-1995 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_7 , адреса домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с.65).

Із копії довідки Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області від 15 червня 2017 року. (а.с. 17) відповідно земельно-облікових документів на 01.06.1992 року за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 . Відповідно до копії рішення Літинської районної ради народних депутатів від 14.07.1989 (а.с. 18) ОСОБА_1 надано дозвіл на будівницто житлового будинку в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 700 кв.м.

Відповідно до листа Хмільницького Управління з експлуатації газового господарства Літинська дільниця №44 від 18 липня 2018 року (а.с. 66) за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано особовий рахунок на ОСОБА_1 та присвоєно ЕІС-код 56ХМ01F77134966N. Зміни щодо власника будинку не проводились. Відповідно до листа Центру поштового зв`язку №2 Вінницька дирекція ПАТ "Укрпошта" №269 від 13.11.2018 р. (а.с.67) по адресі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_11 доставлялися листи, перекази та посилки. Із листа ПАТ "Вінницяобленерго" Літинській електричні мережі за №00-60-408 від 06.06.2018 (а.с. 68) відповідно до наявної інформації, споживачем електроенергії за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Із досліджених в судовому засіданні погосподарських книг Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за 1989- 1995 роки судом встановлено, що з 1989 року зазначається погосподарський номер за адресою АДРЕСА_1 , де вказується сім`я ОСОБА_1 та наявне у них підсобне господарство. Від члена сім`ї, а саме ОСОБА_11 міститься підпис про проведений опис. Також окремо міститься підпис від представника домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявленого позову, ОСОБА_1 зазначено, що відповідачем допущено порушення вимог законодавства, зокрема щодо безпідставної прописки останнього за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодних належних і допустимих доказів про допущені відповідачем порушення вимог закону, позивачем не надано.

Так, порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Інструкцією по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів затвердженої наказом Міністерством статистики України від 22.02.95 р. N 48.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позивач ОСОБА_1 разом із сімєю був зареєстрований у відкритий погосподарський номер відповідно до Інструкції, яка діяла на той час, і з 1989 року він постійно проживав за зазначеною адресою, користувався земельною ділянкою, утримував господарство, сплачував рахунки, а тому не міг не знати про існування окремого погосподарського номеру, в якому він був зареєстрований.

Посилання позивача на ту обставину, що виниклі правовідносини мали регулюватися Постановою Ради Міністрів СРСР №677 "Про затвердження Положення про паспортну систему СРСР" від 28.08.1974, до уваги не приймаються, оскільки як правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції, вказана постанова не регулювала правовідносини ведення погосподарських номерів у сільських місцевостях.

Доводи апеляційної скарги про порушення права позивача на вільний вибір місця проживання у зв`язку із пропискою останнього за адресою: АДРЕСА_1 без його волевиявлення судом до уваги не приймаються, оскільки відсутність заяви позивача про його реєстрацію не свідчить про те, що вказана заява не існувала раніше, що дії відповідача мали місце без такої заяви, а також в даному випадку не було плорушено право позивача на вільний вибір місця проживання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Щодо наданої представником позивача довідки Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області №630 від 07.10.2020 про склад сім`ї, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , то вказана довідка не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник позивача не надав доказів неможливості подання вказаної довідки до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача.

Таким чином, долучений представником позивача доказ не підлягає прийняттю апеляційним судом.

Крім того, із вказаної довідки не вбачається коли саме та на підставі яких документів ОСОБА_1 був прописаний за вищевказаною адресою.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Літинського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: М. М. Якименко

С. Г. Копаничук