Справа № 640/4679/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Ніколаєнко І.В.

при секретарі: - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шаповалової В.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шаповалова В.Г. звернулась до суду з поданням, відповідно до якого просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

В обґрунтування подання зазначає про те, що на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні перебуває виконавче провадження за номером ВП № 61317880 з примусового виконання виконавчого листа № 640/4679/17, виданого 23.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова про поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО" з 07.03.2017 року. Допустити негайне виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО". 03.07.2018 р. до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківські області на виконання надійшов вищевказаний виконавчий документ. 05.07.2018 р. державним виконавцем Рейнвальд Ю.С. згідно ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та був здійснений вихід за адресою боржника та стягувача з метою вручення постанови про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій державний виконавець неодноразово здійснював виходи за адресою боржника, однак боржника (директора підприємства) на робочому місці жодного разу не було виявлено. Зазначає, що боржнику було відомо про знаходження у відділі на примусовому виконанні виконавчого листа про поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО" з 07.03.2017 року. 30.07.2018 року державним виконавцем було направлено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду. 13.08.2018 року державним виконавцем було направлено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення суду. 18.09.2018 року державним виконавцем було винесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та направлено до Київського відділу поліції Головного Управління паціональної поліції в Харківській області, в результаті чого було відкрито кримінальну справу за фактом невиконання рішення суду, що підтверджується довідкою з Національної поліції про прийняття і реєстрацію заяви від 26.10.2018 року. 08.10.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено сторонам до відома. Станом на 24.02.2020 виконавчий лист № 640/467917 - не виконаний. Крім того, зазначає, що окрім виконавчого провадження № 61317880 про поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно-технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО" з 07.03.2017 року у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 57032573. Боржник належним чином повідомлений про знаходження у відділі на примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа, проте свідомо не виконує обов`язок, зазначений у виконавчому документі. У рамках ЗВП № 57032573 керівнику «УКРВОДГЕО» - Коновалову Л.С. було направлено запит від 21.03.2019 щодо отримання інформації, яка має важливе значення для виконання рішення суду. 02.05.2019 на електронну пошту відділу надійшла відповідь від керівника "Укрводгео", яка не містила жодної інформації на поставлені запитання. 08 05 2019 керівнику «УКРВОДГЕО» направлено вимогу державного виконавця, проте вимога залишилась не виконаною. 30 05 2019 керівнику «УКРВОДГЕО» направлено виклик державного виконавця, що підтверджується квитанцією про відправку. Зазначає, що дії від імені боржника-юридичної особи щодо поновлення на роботі має вчиненяти керівник, відповідно й за ухилення від таких дій саме він і має нести відповідальність. Керівник не з`являється на виклики виконавця, не виконує інші законні вимоги виконавця та не дає пояснень щодо причин невиконання. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповіді Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України директором УДНДІ "УКРВОДГЕО" є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Заявник в судове засідання не з"явився, повідомлявся.

Приписами ч. 4 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання, копії матеріалів виконавчого провадження, надані в його обґрунтування, вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити виходячи з наступного.

На примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження за номером ВП № 61317880 з примусового виконання виконавчого листа № 640/4679/17, виданого 23.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова про поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО" з 07.03.2017 року. Допустити негайне виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді інженера проектно технологічного сектору УДНДІ "УКРВОДГЕО".

Звертаючись з поданням до суду державний виконавець посилається на те, що наявність у боржника зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 2, 8 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Державним виконавцем до суду надано копії документів виконавчого провадження, а саме: вимога виконавця від 08 05 2019 року керівнику «УКРВОДГЕО», виклик від 30 05 2019 р. керівника «УКРВОДГЕО" до державного виконавця, запит № 12071 від 21.03.2019 року.

Проте до суду не було надано інших матеріалів виконавчого провадження, які підтверджують повноту проведення державним виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, суду не надано відомостей щодо наявності у ОСОБА_1 документа громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», що унеможливлює відмову у виїзді за кордон. Також, державний виконавець не надав доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт може тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов`язаний вживати заборону на виїзд боржника.

При цьому, сам факт наявності невиконаного рішення відповідного органу не є, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», безумовною підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання відповідного рішення.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним судом України у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Між тим, матеріали подання не містять будь-яких доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання ним зобов`язань за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2018 року.

З приводу доводів державного виконавця, що ним ОСОБА_1 було направлено запит від 21.03.2019 щодо отримання інформації,, яка має важливе значення для виконання рішення суду, але 02.05.2019 на електронну пошту відділу надійшла відповідь від керівника "Укрводгео", яка не містить жодної інформації на поставлені запитання.

Цей факт не може бути підставою щодо висновків державного виконавця про ухилення боржника від виконання рішення суду. Доказів на підтвердження наявності у боржника всіх реальних можливостей для виконання рішення до суду не надано.

При цьому суд враховує, що саме державний виконавець, як ініціатор вирішення питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві на виїзд, зобов`язаний зазначити у поданні передбачені законом підстави для такого обмеження і надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не доведено доцільності застосування до ОСОБА_1 заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шаповалової В.Г. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шаповалової В.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2020 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко