Справа № 685/1281/20
Провадження № 2/685/255/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи його тим, що 16.07.2008 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №976. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Теофіпольського райсуду від 22.04.2020 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу ними був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за відповідачем. Вважає набутий ними житловий будинок їх спільною сумісною власністю. Оскільки відповідач ухиляється від утримання їх дитини, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, дитина проживає разом із нею та хворіє на епілепсію і потребує спеціального лікування, вважає, що вона має право на збільшення її частки у будинку, оскільки у разі його продажу зможе отримати більшу суму коштів, які можна буде витратити на лікування сина. Просить визнати за нею право на 2/3 частини житлового будинок АДРЕСА_1 , а за відповідачем право власності на 1/3 частини будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно під час шлюбу з позивачем вони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 і згідний, щоб за позивачем визнали право власності на Ѕ цього будинку, збільшення частки у праві спільної сумісної власності подружжя вважає безпідставним, оскільки позивач добровільно перейшла жити до своєї матері, забравши із собою сина. Додав також, що з нього стягуються аліменти, однак в даний час він не має змоги їх сплачувати в повному розмірі, так як не має постійного місця роботи, хоча кожний місяць старається обов?язково передати гроші синові.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2008 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №976, рішенням Теофіпольського районного суду від 22.04.2020 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу сторонами придбанийжитловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 40000 грн. ( договір купівлі-продажу від 20.04.2010 року,витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що відповідач ухиляється від участі в утриманні дитини, оскільки в судовому засіданні сторони визнали, що відповідач , не маючи постійного місця роботи, час від часу надає кошти на утримання сина. Крім того, суд зазначає, що позивач, в силу ст. 185 СК України, має право звернутися з позовом до відповідача про стягнення з нього додаткових витрат, пов?язаних з хворобою сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також суд зазначає, що позивач добровільно залишила місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та переїхала разом із сином проживати до своєї матері в с.Новоставці, оскільки жодних доказів того, що відповідач створював перешкоди у користуванні спільним будинком суду не надано.

Оцінюючи докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач не надала суду доказів, які б свідчили про наявність обставин, визначених ч.2,3 ст. 70 СК України, суд прийшов до висновку, що за позивачем та відповідачем необхідно визнати право власності по Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.60,69,70 СК України, ст.368, 372 ЦК України, ст.12, 81, 89, 96, 263-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 420,40 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий