Справа №718/135/20
Провадження №2/718/44/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.04.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої судді Мінів О.І.
секретаря судових засідань Анучкіної О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/135/20 за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ), інтереси якої представляє ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_3 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів,-
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.07.2018року було змінено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошові сумі по 1400 (одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили ідо досягнення дитиною повноліття.
Крім того було визначено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду.
Зазначає, що на підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 718/921/18 від 04.07.2018 р., що знаходиться на виконанні у Кіцманському районному відділі ДВС, починаючи стягнення від 04.07.2018 року.
Дане рішення суду відповідач не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість по стягненню аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_5 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі - 8 800 гривень, а також заборгованість на користь ОСОБА_4 , на її утримання - в сумі 5281, 22 гривень, що підтверджується відповідними довідками-розрахунками, виданими Кіцманським районним відділом ДВС.
Вказує і на те, що відповідач є молодою працездатною особою, фізично здоровий, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, яка є інвалідом з дитинства.
Посилається на ст. 196 СК України та на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, на підставі яких просить за встановленим порядком розрахунку пені за прострочення сплати аліментів задовольнити позовні вимоги.
Провівши відповідні розрахунки, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки в сумі - 8 800 гривень, пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки в сумі - 8 800 гривень. А також заборгованість зі сплати аліментів на її утримання в сумі - 5281, 22 гривень та пеню за прострочення сплати аліментів на її утримання в сумі - 5281, 22 гривень.
Крім того, просить судові витрати покласти на відповідача, до яких відносить витрати на професійну правничу допомогу.
Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано.
2.Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 24 лютого 2020 року (а.с.27).
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 05 березня 2020 року (а.с.34).
Судове засідання 05 березня 2020 року у зв`язку із неявкою учасників справи відкладено на 30 березня 2020 року (а.с.37).
30 березня 2020 року судове засідання не відбулося, та відкладено на 14 квітня 2020 року (а.с.40).
У судове засідання 14 квітня 2020 року, сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися.
Від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд позову без їх участі. Не заперечують щодо винесення заочного рішення (а.с.53).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать, наявні у матеріалах справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.29, 39, 42).
Крім того, 08.04.2020 на адресу суду надійшла заява від представника позивачки - адвоката Андроника Б.В. у якій останній, у зв`язку із зміною прізвища позивачки по справі із «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 » просить у раніше заявлених позовних вимогах всюди прізвище позивачки вважати - « ОСОБА_1 ». На підтвердження факту переміни прізвища позивачки додає ряд документів.
Також 13.04.2020 на адресу суду надійшла заява від представника позивачки - адвоката Андроника Б.В., у якій останній долучає ряд документів на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів забезпечення позову.
Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося.
Оскільки, відповідач ОСОБА_3 , будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
14.04.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.
3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.2005 року вбачається що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_4 - матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.07.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення аліментів на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід - задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 та визначено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 1400 (одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того визначено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 23.04.2018 року (а.с.9-11).
На підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист № 718/921/18 від 04.07.2018 р., що знаходиться на виконанні у Кіцманському районному відділі ДВС, починаючи стягнення від 04.07.2018 року.
Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 26.09.2019 року та від 21.01.2020 року, які видані старшим державним виконавцем Кіцманського районного відділу ДВС Мельничуком С.М., станом на 01.01.2020 року заборгованість на підставі виконавчого листа по справі №718/921/18 від 17.08.2018 року Кіцманського районного суду Чернівецької області щодо стягнення ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 становить 8800 грн. (а.с.12-13).
Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 26.09.2019 року та від 21.01.2020 року, які видані старшим державним виконавцем Кіцманського районного відділу ДВС Мельничуком С.М., станом на 01.01.2020 року заборгованість на підставі виконавчого листа по справі №718/921/18 від 04.07.2018 року Кіцманського районного суду Чернівецької області щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання становить 5281, 22 грн. (а.с.14-15).
08 лютого 2020 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу позивач ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка - « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.44).
Вказана обставина, щодо переміни прізвища позивачки, підтверджується і копією паспорта № 004635834, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також доданою до нього Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 03.03.2020 (а.с.46-47).
4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка суду
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогамиСК України.
Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова №3 від 15.05.2006 року) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.
У постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).
Таким чином, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
S=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+………+(An х 1% х Qn), де:
S - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Зазначений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 р. у справі № 572/1762/15-ц.
За таких обставин, необхідно здійснити розрахунок пені за прострочення сплати аліментів до вищенаведеної формули наступним чином: 1) місяць; 2) сума боргу; 3) кількість днів; 4) пеня.
Враховуючи заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь позивачки на утримання доньки, загальна сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів (1400 грн. щомісячно) за період з 01.04.2019 року по 01.01.2020 року складає 15 212 грн., виходячи з наступного розрахунку:
Квітень 2019 : борг по сплаті аліментів 1400 грн. х 1 % х 30 днів = 420
Травень 2019 : борг по сплаті аліментів 2800 грн. х 1 % х 31 день = 868
Червень 2019 : борг по сплаті аліментів 4200 грн. х 1 % х 30днів = 1260
Липень 2019 : борг по сплаті аліментів 5600 грн. х 1 % х 31 день = 1736
Серпень 2019 : борг по сплаті аліментів 7000 грн. х 1 % х 31 день =2170
Вересень 2019 : борг по сплаті аліментів 6500 грн. х 1 % х 30днів=1950
Жовтень 2019 : борг по сплаті аліментів 6000 грн. х 1 % х 31 день =1860
Листопад 2019 : борг по сплаті аліментів 7400 грн. х 1 % х 30днів=2220
Грудень 2019 : борг по сплаті аліментів 8800 грн. х 1 % х 31 день =2728
Беручи до уваги, що загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а за період з 01.04.2019 року по 01.01.2020 року така заборгованість за аліментами на дочку становить 8 800 грн., то на підставі ч.1 ст. 196 СК України сума неустойки по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_12 буде становити - 8 800 гривень.
Враховуючи заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання позивачки, загальна сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів (500 грн. щомісячно) за період з 01.04.2019 року по 01.01.2020 року складає 9033, 38 грн., виходячи з наступного розрахунку:
Квітень 2019 : борг по сплаті аліментів 1281, 22 грн. х 1 % х 30 днів = 384, 37
Травень 2019 : борг по сплаті аліментів 1781, 22 грн. х 1 % х 31 день = 552, 18
Червень 2019 : борг по сплаті аліментів 2281, 22 грн. х 1 % х 30днів= 684, 37
Липень 2019 : борг по сплаті аліментів 2781,22 грн. х 1 % х 31 день = 862, 18
Серпень 2019 : борг по сплаті аліментів 3281, 22 грн. х 1 % х 31 день = 1017, 18
Вересень 2019 : борг по сплаті аліментів 3781, 22 грн. х 1 % х 30 днів =1134, 37
Жовтень 2019 : борг по сплаті аліментів 4281, 22 грн. х 1 % х 31 день = 1327, 18
Листопад 2019 : борг по сплаті аліментів 4781, 22 грн. х 1 % х 30 днів = 1434, 37
Грудень 2019 : борг по сплаті аліментів 5281,22 грн. х 1 % х 31 день = 1637, 18
Беручи до уваги, що загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а за період з 01.04.2019 року по 01.01.2020 року така заборгованість за аліментами на утримання позивачки становить 5 281, 22 грн., то на підставі ч.1 ст. 196 СК України сума неустойки по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 буде становити - 5 281 гривень 22 копійки.
Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищезазначене, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний нести витрати по на її утримання, крім того за рішенням суду зобов`язаний також сплачувати аліменти на утримання позивачки, однак відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість з їх сплати, тим самим фактично намагається перекласти свій обов`язок піклуватись та матеріально забезпечувати дитину виключно на позивачку, що є порушенням норм чинного сімейного законодавства України.
Матеріали справи не містять докази на підтвердження відсутності вини боржника щодо несплати аліментів.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, що підтверджені доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки та на утримання ОСОБА_4 ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Що стосується вимоги позиваки про стягнення заборгованості по аліментам суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Згідно із п. 4 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.
Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).
У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду.
Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.
В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.
Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.
Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорював ні стягувач ні боржник у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду.
За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.ст. 194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі ВСС України від 30.10.2013 року, у справі №6-2177св13, а також у справі 6-850св17.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам.
5.Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягненняпені за прострочення сплати аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі три тисячі гривень, що підтверджується наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Статтею 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витратина професійну правничу допомогу.
Так, представником позивача разом з першою заявою по суті спору було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла позивач і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (а.с.16).
Поряд із цим, разом із заявою 13.04.2020 до суду надано також Акт виконаних робіт №1 від 01.04.2020 року, відповідно до якого у судовому провадженні № 718/135/20 за надання правничої допомоги виконавцем, яка полягала у зустрічі, консультації клієнта, узгодження правової позиції (1 година) та у підготовці позовної заяви (2 години), всього на суму 3 000 грн., замовником на підставі факту надання вищезазначених послуг здійснено їх оплату (а.с.49).
Також суду надано Договір про надання правничої допомоги від 05.01.2020 року та Додаток №1 до нього від 01.04.2020, згідно якого ОСОБА_1 та адвокат Андроник Б.В. погодили зобов`язання про надання правової допомоги, а також те, що за такі послуги замовник сплачує виконавцю гонорар у розмірі 1000 грн. за кожну годину витраченого часу (а.с.50-51).
Відповідно до квитанції №1 від 01.04.2020 адвокат Андроник Б.В. отримав від ОСОБА_1 за надання професійної правничої допомоги у справі № 718/135/20 гонорар у сумі 3000 грн. (а.с.52).
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються відповідача у разі задоволення позову, а тому із ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати, на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.
На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-181, 196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3-7,10-13, 17,18, 76-81, 133, 141, 223,247, 259,263,264,265,268, 280-289, 352,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом у справі № 718/921/18, у сумі - 8 800 (вісім тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , пеню за прострочення сплати аліментів на її утримання, за виконавчим листом у справі № 718/921/18, у сумі - 5 281 (п`ять тисяч двісті вісімдесят одну) гривню 22 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів - відмовити повністю.
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Кіцманським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Ріш ення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) у відповідності до п.3, Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Суддя: О.І.Мінів