Справа № 495/7629/20
№ провадження 2-з/495/125/2020
УХВАЛА

про забезпечення позову

"17" грудня 2020 р. м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , інші особи,які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И ЛА:

16.12.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій заявник просить суд: накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:712039, що належить ОСОБА_2 .

Так, вимоги заявника мотивовані тим, що він має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення за договором позики коштів у розмірі 1041862,5 грн, вказуючи про те, що 25.12.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір безвідсоткової позики № 1/2020 від 25.12.2019, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 безвідсоткову позику на суму 36 750 доларів США, яку останній зобов`язався повернути до 01.03.2020 року.

Невиконання ОСОБА_2 ні добровільно, ні на вимогу у передбачений договором строк, зобов`язання з повернення позики, спонукає заявника шукати захисту своїх прав у судовому порядку.

Більш того, вказав, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , та є передумови того, що боржник намагається його відчужити.

Тож, заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_2 відчужить майно, яке йому належить та є єдиним майном,що унеможливить та ускладнить виконання можливого рішення у даній справі у разі задоволення позову ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч. 1ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України встановлено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з постановлення ухвали про забезпечення позову.

Судом встановлено, що дійсно 25.12.2019 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої був укладений договір безвідсоткової позики № 1/2020, за яким позикодавець / ОСОБА_4 / передав позичальнику / ОСОБА_2 / безвідсоткову позику на суму 36750 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму до 01.03.2020 року.

На виконання прийнятих зобов`язань позичальник ОСОБА_2 написав власноручно письмову розписку, якою підтвердив отримання в борг у ОСОБА_4 грошових коштів на суму 36750 доларів США, з визначеним обов`язком їх повернення до 01.03.2020 року.

Згідно ч.2,3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові.

У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Таким чином, наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов`язання свідчить про невиконання останнього.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 233178679, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свою заяву про необхідність вжиття заходів у вигляді забезпечення позову, заявник приєднав Витяг з Інтернет - ресурсу про продаж будинків в с. Кулевча Саратського району Одеської області, де зокрема міститься об`ява: "Продается дом в неплохом состоянии, 80 кв.м., 6 комнат, есть погреб, несколько подсобных помещений. Огород с виноградником."

Заявник вказує, що існують усі підстави вважати належність вищевказаного будинку, що відчужується - ОСОБА_2 , адже напередодні позикодавець, тобто заявник мав розмову з боржником, тобто ОСОБА_2 про необхідність повернення коштів, у якому запевнив позичальника, що у випадку неповернення коштів він буде змушений звертатися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи та надані заявником в якості обґрунтування заяви про забезпечення позову доказів, суд приходить до висновку про співмірність позовних вимог, адже предметом позову є боргові зобов`язання, які виникли з укладеного правочину позики.

Більш того позивачем доведено реальну можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки у зв`язку з відчуженням спірного будинку та наступним поданням позову про стягнення боргу за договором позики, позивач буде позбавлений можливості реального виконання рішення, у випадку його задоволення.

Таким чином, ефективний захист та поновлення порушення прав позивача щодо спірного будинку без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За таких обставин, суд вважає, що існують усі правові підстави для застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 712039, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали для виконання направити до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

СУДДЯ: