Справа №751/9096/19
Провадження №2/751/250/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Клименко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просять стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість у розмірі 5264,24 грн. за кредитним договором № б/н від 14.08.2017 та судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.08.2017 ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1400 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.05.2018 позивачем була направлена претензія кредитора до Першої чернігівської державної нотаріальної контори. 13.09.2018 позивачем було отримано відповідь Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 04.08.2019 до спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій ними не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 14.08.2017 становить - 5264,24 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яку просять стягнути з відповідачів в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 21.12.2019 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До судового засіданні від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого проти заявлених вимог заперечують. Посилаються на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того, позивач посилається на те, що 04.08.2019 надіслав їм лист-претензію, однак не надає доказів направлення цієї претензії на їх адресу та доказів отримання ними цього документу. Наполягають на тому, що претензія пред`явлена з пропуском шестимісячного строку. Тому, просять застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» (а.с.90-91)

03.03.2020 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вимога про погашення заборгованості була пред`явлена до спадкоємців через нотаріуса, а тому позивачем не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого. 04.08.2019 до спадкоємців було направлено лист-претензію, на підтвердження відправки претензії, банком було надано поштовий реєстр відправлення (а.с. 107-109)

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 75).

Відповідачі у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність, відзив підтримують у повному обсязі (а.с. 99).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 14.08.2017, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1400,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до Заяви та Умов правил надання банківських послуг. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а позичальник всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_3 наявна заборгованість у сумі 5264,24 грн. (а.с. 6-7)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 07.01.2018 по 07.07.2018.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 43-49).

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

24.05.2018 позивачем була направлена претензія кредитора до Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в якій банк просив включити свої кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 4806,00 грн., просили надати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже її прийняли (а.с. 51, 56, 61).

Суд вважає, що позивачем дотримано вимоги законодавчих актів щодо строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, оскільки направлено претензію кредитора до Першої чернігівської державної нотаріальної контори 24.05.2018, тобто в межах шести місяців з дня смерті боржника.

При цьому суд зауважує, що вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 по справі №495/1933/15-ц.

Відповідно до п.2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

За змістом пункту 2.2 глави 10 Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Згідно пункту 2.4 глави 10 Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не їм безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України, але така вимога з метою інформування спадкоємців має надійти у матеріали спадкової справи, відкритої після смерті спадкодавця або бути відкритою за претензією кредитора, якщо така претензія надійшла першою.

13.09.2018 позивачем було отримано відповідь Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 29.05.2018, згідно з якою повідомляє, що за претензією АТ КБ "Приватбанк", яка зареєстрована 29.05.2018 за № 364, заведено спадкову справу №98/2018 (а.с. 62).

04.08.2019 позивачем було направлено листи-претензії відповідачам про необхідність сплати заборгованості в сумі 5264,24 грн. (а.с. 63, 64, 65, 66), однак, доказів на підтвердження того, що адресати отримали листи-претензії позивача, - матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).

Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить про те, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від погашення боргу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось будь-яке спадкове майно та його спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають право або отримали у натурі певне спадкове майно та яка вартість цього майна, що унеможливлює стягнення з них заявлених представником позивача грошових коштів.

Крім цього, АТ КБ «ПриватБанк» клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна заявлено не було.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом 21.08.2019 в Постанові по справі 320/6489/16-ц. та Постанові від 23.10.2019 по справі № 496/4489/16-ц.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 81 ЦПК України).

Враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , у межах вартості якого спадкоємці останнього несуть відповідальність перед кредитором, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, а тому відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

У порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 526, 608, 1216, 2018, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складене 03.04.2020.

Головуючий - суддя І. В. Яременко