КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5569/2020
Справа 363/2503/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області, постановлену у складі судді Баличевої М.Б. в м. Вишгород 20 січня 2020 року за заявою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Санава" про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2019 року АТ "Альфа-Банк" звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, посилаючись на те, що на підставі рішення Вишгородського районного суду 05 квітня 2016 року видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ "САНАВА" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн. 04 серпня 2016 року постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 51858176 про примусове виконання вищевказаного рішення суду, боржник - ОСОБА_1 . Постановою державного виконавця від 20 липня 2018 року виконавче провадження передано до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та єдиним акціонером АТ "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк". Внаслідок приєднання АТ "Альфа-Банк" стало правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк".

На підставі вищевикладеного просив замінити стягувача АТ "Укрсоцбанк" у виконавчому провадженні № 51858176 з примусового виконання виконавчого листа № 363/2503/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн. на правонаступника АТ "Альфа-Банк"; замінити стягувача АТ "Укрсоцбанк" у виконавчому листі 363/2503/15-ц про стягнення солідарно з ТОВ "САНАВА" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн. на правонаступника АТ "Альфа-Банк".

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року заяву АТ "Альфа-Банк" про заміну стягувача правонаступником задоволено. Замінено стягувача АТ "Укрсоцбанк" у виконавчому провадженні № 51858176 з примусового виконання виконавчого листа № 363/2503/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн. на правонаступника АТ "Альфа-Банк"; замінено стягувача АТ "Укрсоцбанк" у виконавчому листі 363/2503/15-ц про стягнення солідарно з ТОВ "САНАВА" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн. на правонаступника АТ "Альфа-Банк".

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі суду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що прибув до приміщення суду на інвалідному візку, оскільки є особою з інвалідністю, однак не зміг дістатися на другий поверх, де мало відбутися судове засідання по розгляду його справи. У зв`язку з цим працівник суду повідомив його, що на першому поверсі суду залів судових засідань немає, і запропонував подати письмові пояснення. Він змушений був викласти свої заперечення проти заяви нового стягувача письмово та подати через канцелярію суду, яка розташована на першому поверсі, адже не міг фізично потрапити в судове засідання. Разом з тим, отримавши ухвалу суду, він виявив, що суд зазначив, що "учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином". Таким чином, викладені в ухвалі дані не відповідають дійсності, а відкритого судового засідання, про яке зазначено в ухвалі, не відбулося. Крім того, судом не забезпечено можливість його, як особи з обмеженими можливостями, взяти участь в розгляді справи. Зазначав, що даними діями судом порушено ст. 6, 7, 12, 43, 211, 214, 223, 247, 248 ЦПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Вишгородського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року у справі № 363/2503/15-ц за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ТОВ "САНАВА" про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ "САНАВА" на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № 10-29/2714 від 22 листопада 2006 року у розмірі 14 400 102,31 грн., а також судовий збір в сумі 3654 грн. (а. с. 78 - 82).

На а. с. 87 знаходиться заява ПАТ "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого листа із відміткою від 05 квітня 2016 року про його отримання.

Згідно статуту АТ "Альфа-Банк", нова редація якого погоджена Національним банком України 26 листопада 2019 року, банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав і зобов`язань ПАТ "Альфа-Банк", всього майна, прав і зобов`язань АТ "Укрсоцбанк" на підставі передавального акту (а. с. 91 - 93).

На а. с. 97 знаходиться копія постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої службиМіністерства юстиції України від 04 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 51858176 на примусове виконання виконавчого листа № 363/2503/15-ц, виданого 05 квітня 2016 року, в якому боржником зазначений ОСОБА_1 .

Постановою від 20 липня 2018 року виконавче провадження ВП № 51858176 передано Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області у строк до 23 липня 2018 року (а. с. 98).

На а. с. 115 - 118 знаходяться письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких він у зв`язку з фізичним станом здоров`я не може бути присутнім у залі судового засідання та просить прийняти його письмові заперечення проти заявника і стягувача, в яких ОСОБА_1 зокрема повідомив, що з його пенсії щомісячно відраховуються суми в рахунок погашення заборгованості, а також заборгованість погашалася за рахунок продажу іпотечного майна. На даний час йому невідомо ані суми, за яку майно було продане, ані розмір заборгованості, що залишилась. Просив суд припинити примусове стягнення і призначити незалежну експертизу оцінки проданого майна іпотекодержателя, відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

До письмових пояснень ОСОБА_1 додано копію іпотечного договору із додатковим договором № 1 до нього, за якими забезпечується виконання генерального договору № 10-29/2714 від 21 листопада 2006 року, та договір відновлювальної кредитної лінії № 24-12/220, укладений 17 вересня 2007 року (а. с. 119 - 122).

Апеляційний суд враховує, що судове рішення, боржником за яким є ОСОБА_1 , ухвалене щодо стягнення заборгованості за іншим генеральним договором - № 10-29/2714 від 22 листопада 2006 року, до якого надані боржником документи відношення не мають.

За змістом статті 512 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На а. с. 111 - 114 наявні рекомендовані повідомлення, якими підтверджується завчасне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, припинення юридичної особи шляхом реорганізації із передачею майна, прав та обов`язків новій юридичній особі є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Виходячи із вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заява АТ "Альфа-Банк" про заміну сторони виконавчого провадження знайшла своє підтвердження під час розгляду справи і підлягає задоволенню.

При цьому апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 заочного рішення від 18 листопада 2015 року у справі № 363/2503/15-ц, а сама апеляційна скарга не містить заперечень по суті заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а лише щодо наявності, на думку заявника, процесуальних порушень суду першої інстанції при розгляді даної заяви - зокрема, 6, 7, 12, 43, 211, 214, 223, 247, 248 ЦПК України.

Перевіряючи дані доводи, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до ст. 7, 43 ЦПК України будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано, що суд не дотримався наведених положень закону та фактично обмежив його в доступі до правосуддя і не забезпечив його права бути присутнім під час судового засідання.

Разом із тим, письмові заперечення ОСОБА_1 , подані ним до суду в день судового засідання, не містять клопотань про забезпечення особистої присутності в судовому засіданні або клопотань про відкладення розгляду справи для залучення представника.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не містить доводів, яким чином судом першої інстанції порушено принцип змагальності сторін, оскільки письмові заперечення ОСОБА_1 були долучені до матеріалів справи і враховані судом.

Також в апеляційній скарзі не зазначено, яким чином судом порушено ст. 214 ЦПК України, яка регламентує повноваження головуючого у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а. с. 110) і не подавав клопотань про відкладення розгляду справи, а навпаки повідомив про неможливість присутності в залі судового засідання у зв`язку із станом здоров`я, апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, що суд мав відкласти судове засідання з розгляду заяви АТ "Альфа-Банк".

Також не ґрунтуються на вимогах закону і відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про порушення ст. 247, 248 ЦПК України, якими регламентується фіксування судового засідання та ведення журналу судового засідання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.