Номер провадження: 22-ц/813/7961/20
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Одесагаз» Волохатого Володимира Петровича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси представником АТ «Одесагаз» Волохатим В.П. було подано позовну заяву до ОСОБА_1 з вимогами про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу у розмірі 134523,98 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 є абонентом AT «Одесагаз» та споживачем природного газу, оскільки 04.07.2012 року на його ім`я був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . З 30.09.2015 року відповідач приєднався (акцептував) до умов Типового договору розподілу природного газу, а отже є стороною договору. 18.04.2019 року фахівцями ПАТ «Одесагаз» було виявлено порушення та складено акт про порушення №747, згідно з яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за адресою: АДРЕСА_1 . З його змістом був ознайомлений споживач. 18.04.2019 року згідно з Протоколом №1768 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, лічильник газу типу «Elster» ВКТ G-6 заводський №30539394, рік випуску 2013, демонтовано та направлено на експертизу, відповідальною особою за доставку приладу обліку газу є споживач, що було зазначено у вище вказаному Протоколі №1768 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. 06.05.2019 року відбулось засідання комісії з експертизи ЗВТ та пломб, однак споживач не з`явився, про яке був повідомлений належним чином, та лічильник газу типу «Elster» ВКТ G-6 заводський №30539394 не надав. Відповідно до складеного акту розрахунку №747 від 24.05.2019 року вартість нарахованого необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу з жовтня 2018 по квітень 2019 року становить: 134523,98 грн. (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот двадцять три гривні 98 копійок), які позивач просить стягнути з відповідача (а.с.1-10).

Рішенням Суовровського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Середа І.В.) позов акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії та стягнення моральної шкоди задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення комісії з огляду актів про порушення акціонерного товариства "Одесагаз" №448 від 24.05.2019 року "Про донарахування ОСОБА_1 в повному обсязі 134523,98 грн., на підставі якого складено акт розрахунок №747 від 24.05.2019 року, яким донараховано 134523,98 грн. та рахунок на оплату експертизи та позачергової повірки газового лічильника №7628 від 24.05.2019 року на суму 1864,92грн. Стягнуто з акціонерного товариства «Одесагаз» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та вартість експертизи у розмірі 3768 грн. Стягнуто з акціонерного товариства «Одесагаз» () на користь держави судовий збір у розмірі 1536,8 грн.(а.с. 152-155зворот).

05 серпня 2020 року представник АТ «Одесагаз» Волохатий В.П. подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року. Апелянт вважає вказане рішення є незаконний і необґрунтованим, прийнятим при непевному з`ясуванні обставин, ігноруванні ви кладених доводів стороною АТ «Одесагаз» та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. Оскаржуване судове рішення ґрунтується на єдиному документі висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №19-6592 від 25.10.2019 р., однак зазначений висновок не відповідає вимогам ст. 106 ЦК України та жодним чином не спростовує факт порушення з боку відповідача взятих на себе зобов`язань. Окрім того, апелянт звертає увагу, що у дослідницькій частині зазначеного висновку, у порушення вимог п.п.4.15 Інструкції не описаний процес дослідження та його результати, а також не надано обґрунтування висновку та застосування методів дослідження, як і їх умов. Також представник АТ «Одесагаз» Волохатий В.П. зазначає, що у наведеному експертному дослідженні жодним чином не досліджувалось можливості впливу ЗВТ прихованими заходами, і відповідно не зроблено висновків з цього питання. Щодо обґрунтованості наданого позивачем розрахунку зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не надав власного розрахунку заборгованості. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано презумпцію відповідальності за збереження та цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб споживачем, а також у порушення вказівок ВС у даній категорії справ, не встановлено порушення АТ «Одесагаз» порядку та процедури передбаченої Кодексом ГРС. Окрім того, апелянт зазначає, що стягнення з АТ «Одесагаз» моральної шкоди, завданою ОСОБА_1 відключенням газопостачання є необґрунтованим, оскільки законність такого відключення не була предметом розгляду у даній справі. На підставі викладеного просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Одесагаз» задовольнити у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с.156-163).

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав відзив на апеляційну скаргу у якому зазначив, що отриманий ним експертний висновок є письмовим доказом та відповідно до законодавства України не вимагає зазначення у ньому запису про попередження експерта про відповідальність. Також ОСОБА_1 зазначає, що наказ Мінекономрозвитку від 08.02.2016 року №193, на який посилається апелянт, не стосується експертів, про що і зазначено у п. 1 розділу 1 наведеного акту. Окрім того, підкреслює, що неодноразово намагався провести повірку лічильника, втім апелянт у порушення п. 10 гл.10 розділу Х Кодексу у цьому безпідставно відмовляв. ОСОБА_1 вважає, що згідно приписів Кодексу та практики Верховного Суду оператор ГРМ повинен довести як факт втручання так і його наслідки з доведенням причинно-наслідкового зв`язку. Окрім того зазначає, що посилання апелянта на можливу підробку заводської пломби є лише безпідставним припущенням. Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання апелянта про проведення експертизи, зазначає, що така відмова є обґрунтованою через заявлення відповідного клопотання після закриття підготовчого провадження та не надіслання його копій заздалегідь як ОСОБА_1 так і суду першої інстанції. Зазначає також, що законодавством не передбачено обов`язку споживача надавати власний розрахунок. Стягнення моральної шкоди вважає обґрунтованим через порушення права споживача на забезпечення нормальної життєдіяльності, що призвело до моральних та фізичних страждань, непередбачуваних затрат на забезпечення будинку гарячою водою. Загалом зазначає, що висновки наведені у наданому ним експертному дослідженні вичерпно відповідають на питання поставленні апелянтом у своїй апеляційній скарзі. На підставі викладеного просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою представника акціонерного товариства «Одесагаз» Волохатого Володимира Петровича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що експертиза лічильника представниками AT «Одесагаз» фактично проведена не була, як і не була проведена позачергова повірка лічильника, а з наданого ОСОБА_1 висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №19-6592 від 25.10.2019 р. вбачається, що свинцева пломба, яка була встановлена на лічильнику газу Elster BK G-6 Т №30539394 не знімалася і повторно не встановлювалася, слідів розбирання лічильника немає, сторонні предмети в лічильнику відсутні, слідів заміни вузлів та деталей лічильного механізму не виявлено та втручань в роботу лічильника немає.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником та зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також є абонентом АТ «Одесагаз», особовий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідачу на праві власності належить лічильник газу марки Elster ВКТ G-6, заводський № 30539394, 2013 року виготовлення.

Згідно довідки №7895 від 21.11.2019 року заборгованості за оплату за газопостачання перед АТ «Одесагаз» у ОСОБА_1 немає.

18.04.2019 року представником АТ «Одесагаз» було складено акт № 747 від 18.04.2019 року про порушення побутовим споживачем, із наступним змістом: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), підписаний особисто ОСОБА_1 у графі «Зауваження споживача (його представника) до цього Акта про порушення» споживачем жодних зауважень не зазначено (а.с.16-17).

18.04.2019 року згідно з Протоколом №1768 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, лічильник газу типу «Elster» ВКТ G-6 заводський №30539394, рік випуску 2013, демонтовано та направлено на експертизу, відповідальною особою за доставку приладу обліку газу визначено споживача, що було зазначено у вище вказаному Протоколі №1768 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Окрім того у Протоколі зазначено, що про проведення експертизи МВТ та/або пломби споживачу буде повідомлено письмово. Протокол складено у двох примірниках для оператора ГРМ та споживача. Споживач ОСОБА_1 наведений протокол підписав особисто (а.с.18-20).

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22), ОСОБА_1 02.05.2019 року було отримано від АТ «Одесагаз» лист-запрошення на експертизу, призначену на 06.05.2019 року. У листі споживачу роз`яснено, що за неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі (а.с.21).

06.05.2019 року була проведена експертиза ЗВТ та пломб №183 за відсутності споживача у висновку якої зазначено, що лічильник газу марки Elster ВКТ G-6, заводський № 30539394 не був представлений відповідальною особою за доставку лічильника на експертизу.

24.05.2019 року було прийнято рішення № 448 про донарахування в повному обсязі 134 523, 98 грн та був виданий акт-розрахунок № 747 від 24.05.2019 року на суму 134 523, 98 грн та рахунок на оплату № 7628 від 24.05.2019 року за експертизу та позачергову повірку газового лічильника на суму 1864, 92 грн.

За визначенням п.4 гл.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до п.7 гл.9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем при виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Відповідно до п.4 гл.10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Згідно пп.2 п.6 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом.

Згідно п.10 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом.

Зі змісту п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вбачається, що у випадку несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу.

Для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів.

Виходячи з приписів глави 2 розділу ХІ КГС «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ).

Згідно п. 1. гл. 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Отже, відповідальність за несанкціоноване втручання настає за обов`язкової наявності протиправного втручання в роботу лічильника з боку споживача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку. Вказана позиція міститься в постанові Верховного Суду від 18.06.2019 року в справі № 922/1573/18.

Зі змісту пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС можна дійти висновку про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 року в справі № 914/2384/17, від 09.04.2019 року в справі № 903/853/17, від 31.07.2019 року в справі № 904/4030/18, від 26.06.2020 року в справі № 911/720/19.

За обставинами даної справи, про що було вище зазначено, 18.04.2019 року представником АТ «Одесагаз» було складено акт № 747 про порушення побутовим споживачем, із наступним змістом: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Разом з тим, в чому саме полягає несанкціоноване втручання та чи відбулося викривлення показників лічильника представником АТ «Одесагаз» зазначено не було. Матеріалів, які б містили пояснення представника АТ «Одесагаз» чи інших доказів щодо змісту несанкціонованого втручання в справі не містяться та сторонами в процесі розгляду справи до суду не подавались.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надав до суду докази, які свідчать про його неодноразове звернення з заявами про проведення експертизи, позачергової повірки тощо в проведенні яких йому було відмовлено (а.с. 66-75).

При цьому, апеляційний суд зауважує, що апелянт, звертаючись до суду з апеляційною скаргою з метою правильного встановлення обставин справи та підтвердження доводів клопотання про призначення судової експертизи та інших необхідних повірок лічильника газу до апеляційного суду не подавав. Отже, з врахуванням наведеного в сукупності апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 вказаної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Щодо інших доводів апелянта. Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Висновок експерта № 19-6592 від 25.10.2019 року, наданий стороною відповідача, не містить помітки щодо обізнаності експерта про кримінальну відповідальність. Відповідно, вказаний висновок не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, про що, також, зауважувала Велика палата Верховного Суду в своїй постанові від 18.12.2019 року в справі № 522/1029/18. Відтак, посилання апелянта в цій частині приймаються до уваги апеляційним судом. В зв`язку з наведеним рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на експертизу в сумі 3768 грн підлягає скасуванню.

Разом з тим, ОСОБА_1 разом з відзивом на апеляційну скаргу надав альтернативний експертний висновок № 20-7029 від 03.12.2020 року. Відповідно до вказаного висновку експерт повідомлений про кримінальну відповідальність у відповідності до ст. 106 ЦПК України та ст. 384 КПК України КК України. Експертиза виконана для подачі до Одеського апеляційного суду в рамках справи № 523/16474/19. Відповідно до висновків експерта свинцева пломба, яка раніше була встановлена на лічильнику газу Elster BK-G6 Т № 30539394, після первинного встановлення не розкривалась (тобто не знімалась і повторно не встановлювалась).

В корпусі наданого на експертизу лічильника газу відсутні сторонні предмети. Слідів заміни вузлів і деталей лічильного механізму досліджуваного приладу обліку газу не виявлено. Характерних трасологічних слідів втручання в роботу лічильного механізму немає. Слідів заміни деталей лічильника (в тому числі кустарним способом) та характерних трасологічних слідів термічного впливу на поверхнях вузлів і деталей лічильного та вимірювального механізмів наданого на експертизу лічильника газу, що впливають на правильність відліку фактично використаного природного газу немає. Будь-які характерні трасологічні сліди несанкціонованого втручання в роботу наданого на експертизу лічильника газу, здійснені шляхом прихованих заходів, відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 3 вказаної статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи , а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вище наведене, обставини справи та процесуальні позиції сторін, апеляційний суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Одесагаз» грошових коштів на проведення експертизи (експертний висновок № 20-7029 від 03.12.2020 року).

Посилання апелянта на безпідставність відшкодування моральної шкоди не приймаються судом до уваги, оскільки вказані вимоги були заявлені позивачем у зустрічному позові, при цьому позивач посилався на безпідставне припинення газопостачання відповідачем за зустрічним позовом, доказів, які б спростовували вказані факти та підтверджували посилання апелянта АТ «Одесагаз» до суду надано не було. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу частково та скасовує оскаржуване рішення у відповідній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Одесагаз» Волохатого Володимира Петровича задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року скасувати в частині стягнення витрат на проведення експертизи та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на проведення експертизи № 19-6592 від 25.10.2019 року.

В іншій частині рішення залишити без змін

Стягнути з акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на проведення судової експертизи № 20-7029 від 03.12.2020 року в сумі 3922,56 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

21.12.2020 року м. Одеса