СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/145/20

пр. № 2/759/2545/20

17 листопада 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.05.2015 року. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 15.05.2019 року шлюб між ними було розірвано, дитина залишились проживати з нею. На даний час відповідач проживає окремо, участі у вихованні доньки не приймає. У досудовому порядку сторони не дійшли згоди у питанні визначення місця проживання дитини, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність її представника та надавши письмовий висновок стосовно предмета позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2015 року (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 15 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16-17).

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою, відвідує ДНЗ № 819 та має позитивну характеристику (а.с. 19-20).

Згідно складеного органом опіки та піклування Акту обстеження умов проживання від 06.08.2019 року, житлове приміщення по АДРЕСА_1 , в якому проживають позивачка з донькою, перебуває у задовільному стані, є чистим та охайним (а.с. 21-22). Дане житло, де зареєстрована позивачка, на праві спільної часткової власності належить їй у частці ј (а.с. 24).

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.06.2020 р. № 170/40/3934, комісією з питань захисту прав дитини рекомендовано визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с 46-48).

Даний висновок є обґрунтованим, не суперечить іншим матеріалам справи та інтересам дитини, а тому у суду немає підстав не погодитись з ним.

Таким чином, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з матір`ю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 141, 160-161 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Кириленко