Справа № 214/6198/19
2/214/278/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

26 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне. 19 грудня 2017 року між нею, позивачкою ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько дитини не цікавиться станом її здоров`я, її розвитком, не проявляє інтересу до спілкування з дитиною, матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, змушена звертатися з даного питання до суду.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наскільки їй відомо на утриманні відповідача перебуває дитина від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьки на його утриманні не перебувають. Відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, за контрактом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. ч.2 ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України визначено, що батьки забов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Беручи до уваги той факт, що дитина проживає з нею, позивачкою, має право вимоги до відповідача щодо стягнення аліментів на утримання доньки.

Так, згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідною заявою.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, враховуючи що боржник проходить військову службу за контрактом, беручи до уваги забезпечення стабільності утримання неповнолітніх дітей, вважає за можливе та необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу.

Зважаючи на індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача та перебування дитини на повному утриманні позивача, з метою забезпечення дитини достатнім рівнем збереження здоров`я та розвитком, вважає за доцільне присудження аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

В судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження (а.с.4), довідки (а.с.5,6).
Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.
Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.4), довідки (а.с.5,6), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме батьківство сторін відносно неповнолітньої доньки та проживання дитини разом з позивачкою.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.
Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

Малолітня дитина ОСОБА_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,6).

Дитина перебуває на утриманні позивачки, домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. На утриманні відповідача перебуває дитина від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено поясненнями позивачки, викладеними у змісті позову та не спростовано відповідачем або наявними в матеріалах справи доказами.

Суд вважає встановленими вказані факти та обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.
Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становище кожної зі сторін, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року та до повноліття дитини. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки в ході судового розгляду не встановлено.

Відтак, враховуючи позицію позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, здійснюючи розгляд в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.
Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
В порядку ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 228, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 280-284, 354, 355, 430, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року та до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Повне заочне рішення суду складено 31 березня 2020 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов