РІШЕННЯ
07 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Каравайко В.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «Місячне Сяйво», Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Посилаючись на приписи Цивільного кодексу України, Повітряного кодексу України, Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про туризм», просила суд:
Ухвалою суду від 23.12.2019 зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
16.01.2020 на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво», у якому зазначене товариство виклало заперечення проти позову позивачки та просило суд в задоволені позову в частині стягнення з товариства моральної шкоди відмовити.
27.01.2020 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур».
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.
21.02.2020 представник позивачки адвокат Погосян М.А. звернулась до суду із заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог, заявлених до ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво», яке у судовому засіданні підтримала та просила задовольнити, проте, з урахуванням обставин справи, просила залучити ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» до участі у справі у якості третьої особи.
Ухвалою суду від 26.02.2020 позов ОСОБА_1 в частині вимог до ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйв» залишено без розгляду, клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третьої особи залишити без задоволення, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні, яке відбулося 16.07.2020, представник позивача адвокат Погосян М.А. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, та наполягала на його задоволенні. У судове засідання, призначене на 07.10.2020, позивач та її представник до суду не з`явилися. Представник позивача надала суду письмову промову в судових дебатах та заяву про її долучення до матеріалів справи, у якій наполягала на задоволені позовних вимог.
У судові засідання призначені на 26.03.2020, 27.04.2020, 20.05.2020 представник відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не з`явився. Просив суд зазначені судові засідання перенести, проводити судові засідання у режимі відеоконференції та визначити Дарницький районний суд м. Києва відповідальним за проведення відеоконференції. У судовому засіданні, яке відбулося 16.07.2020, представник відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» позовні вимоги не визнав, заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві. У судове засідання, призначене на 07.10.2020, представники ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не з`явилися, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.
Представник відповідача ТОВ «Азур Ейр Україна» у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи до суду не подав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.
За таких обставин, суд вважає можливим здійснити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі, у судових засіданнях, що відбулися раніше, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 12.02.2018 між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» (туроператор) та ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» (турагент) укладено договір 129А/18, згідно умов якого турагент зобов`язався за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту, що сформований постачальником послуг іноземним туроператором «Anex Tourism Worldwide DMCC», шляхом укладення договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора.
Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
У цей же день 05.12.2018 турагент «Туристична фірма «Місячне Сяйво» засобами електронного зв`язку через систему «Anextour on-line» направив на адресу туроператора «Туристична компанія «Анекс Тур» заявку на бронювання туру у відповідності до умов договору на туристичне обслуговування № 240/18. Зазначеній заявці туроператором було присвоєно номер 74920034, та виставлено рахунок на оплату із таким же номером.
10.04.2019 відповідач ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» засобами електронного зв`язку повідомив турагента ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» про ануляцію заявки № 74920034 у зв`язку із зміною у чартерній програмі, що викликана закінченням сезону за напрямком Домінікана. У якості компенсації за позивачкою та супроводжуючою нею особою туроператором пропонувалось зберегти всі параметри тура (кількість ночей, готель, ціна) на наступні перші рейси, які будуть виконані з осені 2019 року за напрямком Домінікана. Крім того, зазначеним особам ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» пропонувалась знижка на будь-який найближчий доступний тур з асортименту туроператора. У цей же день, ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» повідомило позивачці про ануляцію відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» заявки № 74920034 та запропонувало позивачці інші варіанти організації її подорожі до Домініканської Республіки від інших туроператорів, з яких позивачкою було обрано туристичний продукт.
Зазначені вище обставини визнаються позивачкою та відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур».
Загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму визначаються Законом України «Про туризм». Він встановлює засади раціонального використання туристичних ресурсів та регулює відносини, пов`язані з організацією і здійсненням туризму на території України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про туризм» законодавство України про туризм складається з Конституції України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, виданих відповідно до них. Майнові відносини в галузі туризму, засновані на рівності, автономії волі і майновій самостійності їх учасників, регулюються Цивільним та Господарським кодексами України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Вимоги до форми та змісту договору на туристичне обслуговування визначені ст.ст. 20, 23 Закону України «Про туризм». Підстави внесення змін до договору або його розірвання визначені ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм»: кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; домовленості сторін.
Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування (ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм»).
Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста (ч. 9 ст. 20 Закону України «Про туризм»).
Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:
невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста;
невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь;
невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.
Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм»).
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Туристи мають право на отримання туристичних послуг, передбачених договором та на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм»).
Положеннями пункту 5.1 договору на туристичне обслуговування передбачено, що турагент зобов`язаний забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до п. 2 договору, організувати оформлення документів, забезпечити туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами, авіаквитками на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним у пункті 2 даного договору.
Згідно статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
Статтею 910 ЦК України передбачено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а у разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його перевезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідного квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Окрім Цивільного кодексу України, правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28.05.1999, яка набрала чинності для України 06.05.2009 (далі - Монреальська конвенція), Повітряним кодексом України (далі - ПК України) та Авіаційними правилами України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 26.11.2018 № 1239 (далі - Правила), які набрали чинності 05.03.2019.
Згідно з пунктами 1-3 глави 1 розділу III Правил повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником і пасажиром. Укладення договору повітряного перевезення та його умови підтверджуються квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу. Квиток надає право пасажиру, зазначеному у квитку, на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує авіаперевізника здійснити перевезення пасажира і його багажу та надати інші послуги відповідно до договору повітряного перевезення, крім випадків, визначених у пункті 5 цієї глави.
Права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсів, розміри та порядок виплати такої компенсації врегульовані розділом ХІІІ ПК України та розділом XV Правил.
Відповідно до ч. 2 ст. 103 ПК України положення розділу ХІІІ Кодексу застосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіаперевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення. Таке ж саме правило передбачено пунктом 1 глави розділу XV Правил.
Представник позивача суду пояснила, що позивачка та її чоловік 17.04.2019 в аеропорт вильоту (міжнародний аеропорт «Бориспіль») для проходження реєстрації на рейс, зазначений у договорі на туристичне обслуговування № 240/18 від 05.12.2018, не з`явились, так як турагент ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» 10.04.2019 повідомило її про ануляцію туру відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». Крім того, представник позивачки повідомила, що у зв`язку із ануляцією заявки відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», позивачка придбала тур до Домініканської Республіки у іншого туроператора та у період з 11.04.2019 по 22.04.2019 перебувала на відпочинку у зазначеній вище країні. Зазначене вище підтверджується відзивом ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво» та доданим до нього замовленням DO11049128. Доказів укладення між позивачкою та відповідачем ТОВ «Азур Ейр Україна» договору повітряного перевезення та наявності підтвердженого бронювання на рейси QU 4489 або QU 4490 сторонами суду надано не було. Представник відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» у судовому засіданні пояснив, що квитки на повітряне перевезення ані перевізником ТОВ «Азур Ейр Україна», ані ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» позивачці не видавались у зв`язку із зміною чартерної програми та ануляцією заявки № 74920034. Листом від 27.08.2019 № 1400 ТОВ «Азур Ейр Україна» повідомило позивачці, що рейс QU 4489 за маршрутом Київ (Бориспіль, Україна) Ла Романа (Домініканська Республіка) 17.04.2019 виконувався як технічний переліт без пасажирів на борту. Рейс QU 4490 29.04.2019 за маршрутом Ла Романа (Домініканська Республіка) - Київ (Бориспіль, Україна) відсутній у розкладі чартерних рейсів авіакомпанії.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача ТОВ «Азур Ейр Україні» на її користь компенсації за відмову у повітряному перевезенні не підлягають задоволенню.
Вирішуючи вимоги щодо відшкодування ТОВ «Азур Ейр Україна» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Згідно з частиною третьою статті 101 ПК України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.
Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм»).
Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Таким чином, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.
Обов`язковою вимогою цивільно-правової відповідальності за моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправність діянь її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.
Позивачем не надано суду доказів укладення договору повітряного перевезення між нею та відповідачем ТОВ «Азур Ейр Україна», доказів протиправної поведінки зазначеного відповідача щодо неї. За таких обставин, вимога про стягнення з ТОВ «Азур Ейр Україна» на користь позивачки моральної шкоди не підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд вбачає підстави для часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь позивачки.
Відповідно до пп. 5.1.2 п. 5.1 укладеного між позивачкою та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» договору на туристичне обслуговування туроператор, від імені та в інтересах якого діяв турагент ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво», зобов`язалось забезпечувати бронювання туристичних послуг відповідно до п. 2 договору, зокрема бронювання квитків.
У статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
З урахуванням вищевикладеного, та того, що турагент діє від імені та за дорученням туроператора, що прямо зазначено в укладеному сторонами договорі, саме до обов`язків туроператора за договором на туристичне обслуговування входить бронювання квитків, тобто забезпечення перевезення. Відповідно, відповідальність тероператора настає у разі встановлення факту незабезпечення або несвоєчасного забезпечення туристів обумовленими договором послугами. У правовідносинах, пов`язаних з перевезенням, туроператор виступає посередником між туристом та перевізником.
З матеріалів справи та пояснень представника відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» убачається, що в цій частині ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не виконав умови договору, оскільки з моменту укладення сторонами договору на туристичне обслуговування та до 10.04.2019 року туроператор здійснив лише бронювання готелю у місці призначення.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо ануляції заявки № 74920034 ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» посилається на приписи п. 3.2 договору № 129А/18 від 12.02.2018, укладений між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та турагентом ТОВ «Туристична фірма «Місячне Сяйво». Суд критично ставиться до зазначених доводів відповідача, так як позивачка не є стороною зазначеного договору, його зміст не може впливати на її права як споживача туристичних послуг. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2019 в справі № 750/9028/15-ц.
Договором на туристичне обслуговування № 240/18 від 05.12.2018 одностороння відмова від виконання туроператором взятих на себе зобов`язань не передбачена.
Підстави звільнення туроператора від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, передбачені ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм», судом не встановлені.
Туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору (частина перша статті 25 Закону України «Про туризм»).
Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди, позивачка зазначила, що протиправними діями туроператора їй були завдані моральні страждання, які полягали у наступному: негативні переживання та спогади, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, знижений та нестійкий настрій, почуття образи, обурення, приниженої гідності тощо.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Ураховуючи те, що порушенням ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» умов договору на туристичне обслуговування №240/18 від 05.12.2018 позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, викликаних негативними переживаннями та спогадами, потребі в уникненні аналогічних обставин, насторозі, тривозі, почутті образи, обурення, приниженої гідності, у необхідності вжиття додаткових зусиль для організації подорожі, виходячи з принципів справедливості та розумності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь позивачки 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовом. З огляду на те, що позов задоволено частково, то з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) гривень 94 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азур Ейр Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Калюжна