У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Софіївської сільсь кої ради Черкаського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, а саме заборонити Софіївській сільській раді Черкаського району Черкаської області здійснювати дії, направлені на приватизацію ОСОБА_2 земельної ділянки у АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своєї заяви заявник вказує, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за набувальною давністю. Ухвалою суду від 12.03.2020 року до участі у справі ОСОБА_2 , як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_1 , від 02.03.2020 року виданого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. є ОСОБА_2 . Однак згідно довідки КП «Черкаське бюро технічної інвентаризації» померла ОСОБА_3 , 27.08.1991 року отримала свідоцтво про право власності на будинок, та провела його державну реєстрацію в КП «Черкаське бюро технічної інвентаризації». Отже на даний час існує. Два свідоцтва про право власності на спірне домоволодіння. Заявник зазначив, що на даний час звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 02.03.2020 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію будинку на його ім`я та ім`я його батька в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На даний час, до вирішення справи у суді, ОСОБА_2 намагається приватизувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . Враховуючи вказані обставини, заявник вказує на необхідність застосування заходів забезпечення позову, до набрання рішенням суду у справі №707/365/20 законної сили, оскільки не вжиття відповідних заходів у подальшому може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Суд вивчивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що вимоги заявника про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , є безпідставними, оскільки вказана замельна ділянка не є предметом позовних вимог у цивільній справи №707/365/20 за позовом ОСОБА_1 до Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за набувальною давністю, а саме житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Крім того заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення його прав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву ОСОБА_1 , безпідставною та не обґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Суд вважає вжиття таких заходів забезпечення позову на даний час необгрунтованим та передчасним.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. М. Суходольський