РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/702/20

Провадження № 2/638/2412/20

12.10.2020 року м. Харкова

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою. що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2018 року. Відповідач з грудня 2015 року не проживає в зазначеній квартирі. До теперішнього часу з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не знявся, чим здійснює позивачу перешкоди у користуванні своїм майном.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. До суду надав пояснення, в яких просить розглянути справу відповідно до діючого законодавства без участі представника третьої особи та зазначає, що рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З договору купівлі-продажу від 17.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 24.05.2019 року та відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС УДМС України від 31.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області №327/119-60/01-2019 від 20.12.2019 року в період з 01.02.2017 року по грудень 2019 рік ОСОБА_2 з заявами та повідомленнями про перешкоджання в користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до органів поліції не звертався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та не з`являється, комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації його речі відсутні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, рішення суду про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 200, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя