Справа № 487/8800/19
Провадження № 2/487/875/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року Заводськиий районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Нікітіна Д.К.,при секретарі Оцабера М.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимог позивач мотивує тим, що є спадкоємцем після смерті своєї мати ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази.

24.02.2020 р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача, в якому просив визначити за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2020 р. відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача, в якому просив визначити за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

04.03.2020 року прийнято до провадження зустрічні позови.

15.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу.

Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача, ОСОБА_4 . При житті ОСОБА_4 не складала.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданого Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморським суднобудівним заводом 23.01.1997 року та зареєстровано в КП ММБТІ 22.06.1999 року №18385 без визначення часток (копія Свідоцтва про право власності на житло додається).

У встановленому законом порядку Позивач, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 , звернулась з заявою до нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_2 , надавши нотаріусу документи.

Після вивчення нотаріусом документів, які необхідні для оформлення спадщини, 28 вересня 2007 року за № 2388 Позивач, ОСОБА_1 , отримала повідомлення оскільки згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності можна лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 1297 ЦК України у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 242/2016, в квітні 2017 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як змінилися ідеальні частки співвласників у домоволодінні в зв`язку з наданням ОСОБА_5 нової поштової адреси та втрачений оригінал договору і тому рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства ш підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Також згідно Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі, свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 № 7 - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги по первісному позову підлягають задоволенню, крім того суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічними позовами підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.Г. Нікітін