Справа №636 / 1443 / 20
2 / 636 / 1159 / 2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Фатєєвій С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із позовною заявою про визнання права власності в якій просила суд визнати за нею право власності на гараж літ. «Г» - площею 37,6 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №276-VII від 29.06.2016 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови для подальшої передачі у власність

04.05.2017 року Позивачці було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0097 га.

У 2019 році на вказаній земельній ділянці Позивачкою було побудовано гараж.

Наразі при зверненні позивача до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення реєстрації права власності на побудований нею гараж в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державним реєстратором було надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому Позивач змушена була звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі проти задоволення позову не заперечував.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №276-VII від 29.06.2016 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови для подальшої передачі у власність.

Відповідно до висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 04.05.2017 року було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0097 га.

Згідно технічного паспорта на гараж по АДРЕСА_1 від 14.11.2019 року гараж літ «Г» побудовано у 2019 році.

Перебування гаража за вказаною адресою підтверджується довідкою КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2019 року.

Згідно із ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав є визнання права.

Нормою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Такий висновок викладено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

У ст.392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) відповідно до ч.2 ст.333 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

У відповідності до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

За змістом ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Виходячи з положень ст.ст.331, 415 ЦК України гараж по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 як новостворена річ є власністю позивача, яким вона не може належним чином розпоряджатися через відсутність правовстановлюючих документів та неможливістю їх отримати у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом своїх прав.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист його майнових прав, беручи до уваги те, що представник відповідача заперечень проти задоволення позову не надав, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись: ст. ст. 10, 11, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на гараж літ. «Г» - площею 37,6 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя