Провадження № 2/638/1418/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участю секретаря - Цуваревої Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа - виконуючий обов`язки директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Блескун Сергій Валерійович - про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

24.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» №207-к від 28.11.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 , керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 28.11.2019 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України); поновити ОСОБА_1 на посаді керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 29.11.2019; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.11.2019 по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що працював на посаді керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 12.11.2014 на підставі наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 12.11.2014 №477-к, однак наказом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" від 28.11.2019 №207-к, він був звільнений з займаної посади за нібито одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що проявилося в порушенні вимог ст. 139 КЗпП України та п. 2.2.1. Типової посадової інструкції керівника МПД ДП «Укрспирт». Своє звільнення із займаної посади керівника МПД ДП «Укрспирт» позивач вважає незаконним і безпідставним, зазначає, що воно здійснене з порушенням трудового законодавства, зокрема: відсутності в наказі від 28.11.2019 №207-к чіткого формулювання грубого порушення, яке стало підставою для звільнення позивача за п. 1 ст. 41 КЗпП України, ст. 149 КЗпП України, оскільки будь-яких пояснень з приводу проведеної перевірки у позивача не відбирали та навіть не намагались, зі службовою запискою начальника управління фінансової політики ДП «Укрспирт» від 27.11.2019 не ознайомлювали. Трудова книжка станом на дату подачі позову не видана, з оскаржуваним наказом позивач досі не ознайомлювався.

11.03.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в задоволенні якої просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що 27.11.2019 за результатами проведеної перевірки встановлено, що керівник Артемівського МПД ДП «Укрспирт» не забезпечив належного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» №22 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту» від 30.01.2019, чим порушив вимоги ст. 139 КЗпП України та п. 2.2.1 Типової посадової інструкції керівника МПД ДП «Укрспирт». 28.11.2019 листом №1.1-1-1.9.1/2164 позивачу запропоновано надати обґрунтовані письмові пояснення щодо причин неналежного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» №22. Однак він від їх надання відмовився, про що був складений відповідний акт. На підставі викладеного, згідно з наказом ДП «Укрспирт» №207-к «Про звільнення з роботи» ОСОБА_1 , керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт», звільнено з роботи 28.11.2019 в зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків (п. 1 ст. 41 КЗпП України).

Представник відповідача також вказує, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме до неї не додані документи, що підтверджують сплату судового збору або звільнення від його сплати. Крім того, заява не містить відомостей про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню з ДП «Укрспирт». Оскільки позивачем заявлені вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, щодо цих вимог має бути сплачений судовий збір.

Також представник відповідача наголошує, що твердження позивача про порушення підприємством вимог ст.ст. 148, 149 КЗпП України не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки згідно позиції Верховного Суду України у справі про поновлення на роботі, колегія суддів прийшла до висновку, що сам по собі факт не надання (неотримання) власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни, не може свідчити про незаконність застосування дисциплінарного стягнення до порушника трудової дисципліни та бути підставою для визнання рішення незаконним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ у справі №6-2801цс15 від 19.10.2016, де суд зазначив, що невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Листом №1Л.-1-1.9Л/2164 від 28.11.2019 ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення щодо причин неналежного виконання планів виробництва та встановленої добової потужності, які необхідно було направити позивачу у строк до 12:30 год. 28.11.2019, на електронну адресу. В указаний строк пояснення не надійшли; в телефонній розмові позивач від надання письмових пояснень відмовився, про що був складений відповідний акт. Таким чином, вважає представник відповідача, твердження позивача про порушення ДП «Укрспирт» ст. 149 КЗпП України є надуманими та безпідставними.

Представник відповідача вважає надуманими доводи позовної заяви щодо можливого порушення підприємством вимог п. 1 ст. 41 КЗпП України та безпідставними твердження про відсутність в наказі чіткого формулювання грубого порушення, яке стало підставою для звільнення. Посилаючись на роз`яснення, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», представник відповідача вказує, що порушенням може бути визнано судом грубим і без факту нанесення шкоди, але і виникнення ризику її нанесення.

Посилаючись на Типове Положення про місце провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», затвердженого наказом ДП «Укрспирт» №658 «Про затвердження типових форм документів» від 22.11.2016, представник відповідача вказує, що всупереч його вимогам позивач самоусунувся від виконання вказаного вище наказу, а саме не забезпечив щоденне подання з електронної адреси оперативних даних з витрат енергоносіїв та сировини на МПД ДП «Укрспирт». Із змісту оспорюваного наказу вбачається, що підставою для звільнення позивача зазначено порушення: «керівник Артемівського МПД ДП «Укрспирт» не забезпечив належного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» від 31.01.2019 №22 «Щодо порядку ведення виробничої діяльності на МПД ДП «Укрспирт». Відтак, вказує представник відповідача, даний наказ містить чітке посилання на порушення, яке позивач допустив при виконанні покладених на нього обов`язків - не виконав наказ ДП «Укрспирт». Конкретизовано також документ, який був порушений позивачем - наказ ДП «Укрспирт» №22 від 31.01.2019. Крім того, в оспорюваному наказі вказаний пункт Типової посадової інструкції, яка встановлює обов`язок щодо неухильно виконання позивачем наказів, розпоряджень та інших директивних документів ДП «Укрспирт». Отже, оспорюваний наказ містить чітке формулювання грубого порушення, яке стало підставою для звільнення позивача - невиконання наказу ДП «Укрспирт» №22 від 31.01.2019, а отже твердження ОСОБА_1 в цій частині є надуманими, безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Негативним наслідком, який настав в результаті винних дій позивача, є, перш за все, неможливість керівника ДП «Укрспирт» здійснювати правомочності щодо управління підприємством та ефективного використання його майна. Також були підірвані виробничі відносини, які ст. 140 КЗпП України іменує трудовою дисципліною. Підвищена відповідальність позивача обумовлена тим, що останній перебуває в категорії «Керівників», які мають особливе правове становище, оскільки займає посаду, пов`язану з управлінням виробництвом і працею та виконує управлінські функції на МПД ДП «Укрспирт», що відноситься до об`єктів, котрі мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» №83 від 04.03.2015). Представник відповідача вважає таку поведінку позивача неприпустимою, оскільки такі дії (бездіяльність) створюють на підприємстві приклад безкарності, порушують обстановку нетерпимості до порушень, яка сформована в колективі підприємства, підривають авторитет керівника ДП «Укрспирт» в колективі та підприємства в цілому.

Представник відповідача вказує, що невиконання наказу керівника підприємства є тією неправомірною поведінкою і тим негативним наслідком, якого достатньо для кваліфікації порушення трудової дисципліни як грубого.

Посилаючись на викладене, представник вважає наявними правові підстави для застосування до керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв, пояснень до суду не надавала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 29.09.2014 №375-К, ОСОБА_1 , заступника керівника з технічних питань Караванського МПД ДП «Укрспирт», переведено на роботу до Артемівського МПД ДП «Укрспирт», та призначено тимчасово виконуючим обов`язки керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 30.09.2014 по 30.12.2014.

Наказом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 12.11.2014 №477-к, ОСОБА_1 призначено керівником Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 12.11.2014.

На підставі наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 28.11.2019 №207-к, ОСОБА_1 звільнено з посади керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України), що проявилося в порушенні вимог ст. 139 КЗпП України та п. 2.2.1. Типової посадової інструкції керівника МПД ДП «Укрспирт». Підставою звільнення значиться наступне: службова записка начальника управління фінансової політики ДП «Укрспирт» від 27.11.2019; листи ДП «Укрспирт» від 28.11.2019; акт про відмову керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» надавати письмові пояснення від 28.11.2019.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Під час розгляду справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Згідно постанови Верховного Суду України у справі № 6-33цс14 від 21.05.2014 вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків. (Постанова Верховного Суду від 24.04.2019 по справі №296/576/17).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові права і обов`язки працівників та роботодавця, а також заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосований такий захід стягнення як догана.

Частиною 1 ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Як вбачається з листа ДП «Укрспирт»№1.1.-1-1.9.1/2164 від 28.11.2019, відповідач установив чіткий час надання пояснень неналежного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 №22, а саме до 12:30 год., та в цей же день ОСОБА_1 звільнено з займаної посади. Проте доказів отримання позивачем вказаного листа до суду не надано, як і не можливо установити у котрій годині цей лист було направлено, що свідчить про порушення ст. 149 КЗпП України, оскільки відповідачем письмові пояснення щодо одноразового грубого порушення трудових обов`язків позивача відібрані не були, що виключає встановлення провини працівника, як одну із важливих ознак порушення трудової дисципліни. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Крім того, складаючи акт про відмову керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» про надання письмових пояснень, свідки мають особисто пересвідчитися у відмові працівника надати письмові пояснення. Оскільки позивач заперечує відносно відмови від пояснень, а відповідачем не підтверджено про наявність телефонного дзвінка позивачу (в акті навіть не зазначений мобільний телефон ОСОБА_1 за яким за твердженням представника відповідача позивачу телефонували о 13:20 год. 28.11.2019), щодо надання пояснень, названий акт є недопустимим доказом.

Як вбачається з наказу від 28.11.2019 №207-к, 27.11.2019 за результатами проведеної перевірки встановлено, що керівники Артемівського, Липницького, Новоборовицького та Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» не забезпечили належного виконання вимог наказу ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 №22 «Щодо порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт». Своїми діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушили вимоги ст. 139 КЗпП України та п. 2.2.1 типової посадової інструкції керівника МПД ДП «Укрспирт», в зв`язку з чим прийнятий наказ про звільнення ОСОБА_1 , керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт», 28.11.2019 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).

Одночасно, наказом ДП «Укрспирт» від 30.01.2019 №22 «Щодо порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» затверджено, зокрема:

1. «Порядок ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» (додаток 1);

2. Скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 24.05.2018 №301 «Щодо Порядку ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт»;

3. Управлінню фінансової політики ДП «Укрспирт» довести цей наказ до відома керівників МПД ДП «Укрспирт» та керівників структурних підрозділів ДП «Укрспирт»;

4. Відповідальність за невиконання даного наказу покладено на керівників МПД ДП «Укрспирт».

5. Контроль за виконанням наказу залишено за заступником директора ДП «Укрспирт».

6. Даний наказ вступає в дію з 01.02.2019.

Таким чином, вказаним наказом затверджений порядок ведення виробничої діяльності на місцях провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», а не відповідальність керівника за невиконання зазначеного наказу, крім того порядок включає 5 розділів та багато пунктів.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження ознайомлення позивача з указаним наказом від 28.11.2019 №207-к., а також факту відібрання пояснень у позивача.

Будь-яких документів на підтвердження вчинення позивачем одноразового грубого порушення трудової дисципліни, включаючи документи, що зазначені в наказі Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 28.11.2019 №207-к, як підстава для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, відповідачами суду не надано. Факт вчинення такого порушення позивачем під час розгляду справи відповідачами не доведений.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наказ від 28.11.2019 №207-к про звільнення ОСОБА_1 є незаконним і підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді.

Оскільки судом встановлено, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, підлягає застосуванню положення ч. 1 ст. 235 КЗпП України, відповідно до якої у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі, з одночасним прийняттям рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення суду.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, з відповідними змінами (далі - Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абз. 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи за 2019 рік, ОСОБА_1 за останні два календарні місяці його роботи, які передують події звільнення(вересень-жовтень 2019 року), була нарахована заробітна плата у розмірі 21745,51 грн. (10144 грн. + 11601,51 грн.).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить: 21745,51/43 (кількість робочих днів у грудні 2019 та січні 2020) = 505,70 грн./день.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 29.11.2019 по 29.05.2020 включно становить: 505,70 грн. * 123 дні (21 день у грудні 2019, 21 день у січні, 20 днів у лютому, 21 у березні, 21 у квітні та 19 робочих днів у травні 2020) = 62201,10 грн.

Також суд враховує вимоги п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 62201 грн., з утриманням при їх виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 29.11.2019 і стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 115-117, 233, 235 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» №207-к від 28.11.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.03.2001 ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області; рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 28.11.2019 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).

Поновити ОСОБА_1 на посаді керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 29.11.2019.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (, адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 62201 (шістдесят дві тисячі двісті одна) грн. 10 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Артемівського МПД ДП «Укрспирт» з 29.11.2019.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (, адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16) на користь держави 2102 (дві тисячі сто дві грн.).

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Шестак