КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 2-1641/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» Кононова Ігоря Костянтиновича на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області, постановленого суддею Котляровою І.Ю. 07 липня 2020 року про відмову у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року у задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, директор ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким заяву ТОВ «АНСУ» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 2-1641/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задовольнити, обґрунтовуючи тим, що оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, судом не було надано належної оцінки доказам. Вказує, що доказами втрати виконавчого листа є його відсутність в органі виконання судового рішення Вишгородського РВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також відсутність його у стягувачів, а отже виконавчий лист є втраченим. Вважає, що довідку Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 20.08.2019 року № 21828 не спростовано, що доводить факт невиконання рішення суду. Зазначає, що на даний час у Вишгородському РВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 43237986 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1641/11 від 03.01.2012 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення на користь ТОВ «АНСУ» заборгованості за кредитним договором у сумі 173 282,29 грн. з солідарного боржника ОСОБА_2 , що також доводить, що рішення суду до цього часу не виконане ані боржником, ані поручителем.

Представник апелянта у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не обґрунтовано звернення до суду із заявою, а саме не надано доказів втрати виконавчих листів, не надано доказів того, що рішення суду не виконано.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму заборгованості за кредитним договором № 29-105/07-А від 10 квітня 2007 року у розмірі 170 339 грн. 29 коп. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., судовий збір - 2823 грн., а всього стягнуто 173 282 грн. 29 коп.

30 січня 2012 року на підставі зазначеного ПАТ «Банку «Фінанси та кредит» видано виконавчий лист.

21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором № 29-105/07-А від 10 квітня 2007 року перейшло до ТОВ «АНСУ», що підтверджується додатком №1, до Договору від 21 листопада 2018 року реєстром кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами.

21.11.2018 року між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, у том числі за Кредитним договором № 29-105/07-А від 10.04.2007 року, що були укладені між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2

22.05.2019 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2-1641/11, а саме замінено стягувача ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на ТОВ «АНСУ».

20.08.2019 року Вишгородським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області на адресу ТОВ «АНСУ» було направлено лист, відповідно до якого 30.12.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, повторно виконавчий документ до Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області не повертався.

Доказів того, що оригінал виконавчого листа, повернутого ВДВС, було отримано стягувачем, матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Дублікат видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, єдиною вимогою до заяви про видачу дубліката виконавчого документа є дотримання визначених законом строків його пред`явлення до виконання. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат вказаного документу має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

З наданих суду документів вбачається, що виконавчий лист перебував на виконанні у Вишгородським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області та постановою державного виконавця від 30 грудня 2016 року повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно вказаної норми виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції на час повернення виконавчих листів, було визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, повторно виконавчий лист міг бути пред`явлений до примусового виконання до 30 грудня 2019 року.

З заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявник звернувся 4.12.2019 року.

Виходячи з наведеного, та оскільки виконавчий лист було втрачено, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки оригінали втрачено, рішення не виконано і воно не втратило своєї законної сили та не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» Кононова Ігоря Костянтиновича задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2020 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: