Номер провадження: 22-ц/813/505/20
Номер справи місцевого суду: 2-258/05
Головуючий у першій інстанції Калашникова О.І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року затверджено мирову угоду, згідно якої визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ «И», «И1», загальною площею 112,2 м2, житловою 67,2 м2, розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 30 000 гривень. Провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2007 року суд роз`яснив, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року визнано право власності на житловий будинок визнано право власності за ОСОБА_1 на 71/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складає житловий будинок літ. «И,И1», загальною площею 112,2 м2.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.10.2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_5 на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року та від 23.08.2007 року.

01.12.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява представника ОСОБА_1 зазначає: за результатами розгляду апеляційної скарги не вирішено питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_5 суми судових витрат, яка складається з витрат на професійну правчину допомогу в розмірі 9 250 гривень.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ст. 270 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року між сторонами у справі затверджено мирову угоду. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2007 року суд роз`яснив ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року (а.с.81,82,90 т.1).

ОСОБА_5 , яка не була стороною у справі, не погодилась із ухвалами суду, і, в особі представника 19.06.2019 року подала апеляційну скаргу, яка прийнята до провадження суду апеляційної інстанції (а.с.96-102, 141-144 т.1).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.10.2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_5 на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року та від 23.08.2007 року (а.с.54-57 т.2).

01.12.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_5 суми судових витрат, яка складається з витрат на професійну правчину допомогу в розмірі 9 250 гривень (а.с.72-74 т.2).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч.1, ч.3 п.1 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Виходячи зі змісту ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за результатами розгляду справи по суті, а саме: задоволення позову (повністю, частково); відмови у позові.

Статтею 142 ЦПК України передбачений розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ст. 142 ч.ч.1-5 ЦПК України).

Чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає підстав для покладення на сторону обов`язку відшкодувати судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані із розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу) у разі закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції не вирішує спір по суті (про задоволення або відмову у позові, затвердження мирової угоди і закриття провадження у цивільній справі, прийняття відмови від позову і закриття провадження у цивільній справі, залишення позову без розгляду).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат.

Приймаючи до уваги, що суд апеляційної інстанції не вирішував спір по суті, ухвалами апеляційного суду від 15.10.2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_5 на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2005 року та від 23.08.2007 року, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. 141, 142, 270, 368 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_5 суми судових витрат, яка складається з витрат на професійну правчину допомогу в розмірі 9 250 гривень залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 18.12.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова