Категорія: 66 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

15 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бовчалюк З.А., ознайомившись з апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Луцької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року позов в даній справі задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 356 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Положеннями пункту четвертого Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, передбачено, що ордер, який видається адвокатом, повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Згідно з пунктом дванадцятим зазначеного Положення, ордер має містити, зокрема, назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом.

При цьому, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу.

Отже в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено конкретна назва такого органу, зокрема, суду.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона підписана представником відповідача Гарбар Ю.Р., до апеляційної скарги не додано ордеру чи довіреності на підтвердження повноважень, щодо представництва інтересів відповідача в суді апеляційної інстанції.

В матеріалах справи міститься ордер адвоката Гарбар Ю.Р. на надання правової допомоги серії ВЛ № 000,014330 від 05 серпня 2020 року на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів відповідача ОСОБА_1 , в якому у графі «назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено: «Луцький міськрайонний суд Волинської області». Вказівки на те, що представництво інтересів відповідача здійснюється у Волинському апеляційному суді, ордер не містить.

Звернення ОСОБА_1 до апеляційного суду з використанням правничої допомоги адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ордер, який міститься в матеріалах цивільної справи, не може бути доказом, що посвідчує повноваження адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у Волинському апеляційному суді, зокрема можливість подання від її імені апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

У частині другій статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Адвокату Гарбар Ю.Р. потрібно подати ордер на надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 у Волинському апеляційному суді або завірену належним чином копію такого ордера.

Крім того апеляційна скарга не оплачена судовим збором. Водночас в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги.

В клопотанні, про звільнення від сплати судового збору, представник відповідача вказує на те, що колишній чоловік відповідача не сплачує аліменти на трьох малолітніх дітей, ОСОБА_1 самостійно їх утримує, довгий час була безробітною, змушена на даний час поїхати за кордон. У зв`язку з орендою житла та пошуку нової роботи знаходиться у скрутному майновому стані, що в свою чергу не дає їй можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Вважає, що є всі правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду.

Статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) передбачені пільги щодо сплати судового збору та зазначено хто звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

За змістом прецедентної практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При цьому, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniatv. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Вказані приклади доказів на підтвердження скрутного майнового стану наведено у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору заявник повинен подати до суду докази, що він відповідно до Закону звільнений від сплати судового збору або про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище.

Проте, до клопотання не додано жодних доказів, щодо реального фінансового становища, наявності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, доказів перебування на обліку у центрі зайнятості, тощо.

За таких обставин, враховуючи відсутність встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору, в задоволені клопотання слід відмовити.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 840,80 грн ).

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, за подання даної апеляційної скарги, слід сплатити судовий збір в розмірі 1261,20 грн (840,80 грн *150%) за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у м. Луцьку /Луцька отг/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009628 , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0003550 , Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення суду від ____________(Дата оскаржуваного рішення), по справі ____________(номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху, надавши можливість: подати ордер на надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 адвокатом Гарбар Ю.Р. у Волинському апеляційному суді або завірену належним чином копію такого ордера, та сплатити судовий збір.

Керуючись ст.ст.136, 185, 357 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року в даній цивільній справі.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року в даній справі залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Оригінал квитанції про сплату судового збору, та ордер на надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 адвокатом Гарбар Ю.Р. у Волинському апеляційному суді або завірену належним чином копію такого ордера надати в апеляційний суд.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду З.А. Бовчалюк