Справа № 127/846/20
Провадження № 2/127/112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі Мироненко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2020 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, а саме з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. щомісячно на 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 19.07.2003 року по 22.11.2011 року сторони перебували у шлюбі. Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент звернення до суду із позовом син проживає разом із позивачем.

Після розірвання шлюбу позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . По цивільній справі №232/2339/2012 судом 04.12.2012 року прийнято рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 09.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що розмір аліментів, визначений у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2012 року є недостатнім, адже в період з 2012 р. по 2019 р. суттєво піднялись ціни на комунальні послуги, продукти харчування, одяг, ліки. На даний час неповнолітній син відповідача, якому виповнилось 15 років, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Крім цього, розмір аліментів, стягнутих судовим рішенням, становить лише 500 грн. і не відповідає встановленому законодавством мінімальному розміру таких (аліментів), у зв`язку із чим вона звернулася до суду із даним позовом.

Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.1-4).

У підготовчому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував щодо зміни способу та розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

А тому суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зокрема, у підготовчому засіданні достовірно встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.02.2004 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Вінницького обласного управління юстиції, де в графі "батько" записано ОСОБА_2 , а в графі "мати" - ОСОБА_4 (а.с.14).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2012 року по цивільній справі №232/2339/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 09.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

29.01.2013 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , внаслідок чого після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 29.01.2013 року (а.с.12).

Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об`єдннаня" від 14.01.2020 року №179, ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно з положеннями ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом №11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування у шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч. 1, 2 ст.155 СК України).

Згідно з ч.ч.7. 10 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 150, 155 СК України та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні і утриманні дітей суди мають враховувати передусім інтереси дітей. Сімейним законодавством встановлено принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання та утримання дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Положенням ч.1 ст.182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2020 року по 30.06.2019 року встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2218 грн., з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року останній становитиме 2318 грн., а з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року - 2 395 грн. З огляду на це, мінімальний розмір стягуваних аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на день розгляду справи становить 1109 грн. 00 коп.

Так, дійсно, на сьогодні сума стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі розміром 500 грн. щомісячно є недостатньою для належного матеріального утримання неповнолітньої дитини, оскільки з грудня 2012 року зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а відтак розмір аліментів підлягає збільшенню.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 має право відповідно до ч.1 ст.182 СК України вибору способу стягнення аліментів на власний розсуд, адже спільна дитина сторін проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Тому суд вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу, як це просить позивач у своїй заяві.

Суд при вирішенні даного спору враховує вищевказані положення законодавства та встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік і стан здоров`я дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилось 16 років), її звичайні потреби та відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовільний стан здоров`я обох батьків дитини, обов`язок та відповідальність батьків неповнолітнього ОСОБА_3 за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а також обов`язок батька дитини, який з нею не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут сина, виходячи із найкращих інтересів дитини, а також визнання відповідачем позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого позивача звільнено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 141, 150, 155, 180-183, 192 СК України, ст.ст.4,7, 10, 76-81, 89, 133, 141, 200, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2012 року у цивільній справі №232/2339/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Витребувати з Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)місцезнаходження за адресою: вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2012 року у цивільній справі №232/2339/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини після повного погашення заборгованості по даному виконавчому документу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого розділ XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 09.06.2020 року.

Суддя: