Провадження № 4-с/522/103/20
УХВАЛА

27 травня 2020 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білик Ростислав Валерійович,

в с т а н о в и в:

До Приморського районного суду м. Одеси 22 травня 2020 року звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білик Ростислав Валерійович.

Ознайомившись з матеріалами справи, з`ясовано, що заявник просить:

1. Поновити строк на подачу скарги на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича.

2. Визнати дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича щодо відмові розпочинати примусове виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.12.2012 року, на підставі поданої установленому законом порядку стягувачем ОСОБА_1 заяви від 28.08.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1522/20735/12 від 13.12.2012 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси 14.02.2013 року, та оригіналу "виконавчого листа № 1522/20735/12 від року, виданого Приморським районним судом м. Одеси 14.02.2013 року неправомірними.

3. Визнати дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича щодо повернення стягувану ОСОБА_1 оригіналу виконавчого листа № 1522/20735/12 від 13.12.2012 року, виданого 14.02.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 1 297 001 грн., засобами поштового зв`язку «простою кореспонденцією» без винесення відповідного повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання неправомірними.

4. Зобов`язати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти дії щодо поновлення порушених прав скаржника ОСОБА_1 .

Заявник мотивує вимоги про поновлення строку подачі скарги тим, що про порушення державним виконавцем Біликом Р.В. його прав він дізнався 16.03.2020 року з листа в.о. заступника начальника міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смачинської О.М. від 10.03.2020 року та звернувся до суду 17.03.2020 року, у встановлений законом строк зі скаргою на дії державного виконавця, та вказана скарга, яка надійшла до суду 24.03.2020 року, була розподілена на суддю Свячену Ю.В.. Оскільки протягом тривалого часу головуючою суддею жодних дій щодо скарги вчинено не було, він 30 березня 2020 року засобами поштового зв`язку на адресу суду повторно направив скаргу на дії державного виконавця Білика Р.В. та 03.04.2020 року справа була розподілена судді Чернявській Л.М. (провадження №4-с/522/88/20).

Вказував, що 03 квітня 2020 року в ЄДРСР була оприлюднена ухвала про відкриття провадження за його скаргою, постановлена головуючою суддею Свяченою Ю.Б. у рамках провадження 4-с/522/85/20. Вказував, що оскільки вважав, що головуюча суддя Свячена Ю.Б. неправомірно відкрила провадження за його скаргою, з огляду на те, що відповідна його скарга за участі державного виконавця Білика Р.В. та боржника ОСОБА_2 була розподілена на с. Чернявську Л.М. (провадження №4-с/522/88/20), він 10.04.2020 року електронною поштою та 14.04.2020 року засобами поштового зв`язку направив до суду заяву про залишення скарги (провадження №4-с/522/85/20, головуюча с. Свячена Ю.Б.) без розгляду, яка 06 травня 2020 року була задоволена судом.

При цьому посилався на те, що увечері 10.04.2020 року він дізнався про несанкціоноване втручання до роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оскільки на сайті «Судова влада України» зникло відображення інформації стосовно його скарги у рамках провадження №4-с/522/88/20 (с. Чернявська Л.М.). Отже, заявник вважає, що до цього часу жодного судового рішення у зареєстрованому 03.04.2020 року судовому провадженні №4-с/522/88/20 за його скаргою до теперішнього часу прийнято не було, він вимушений повторно звернутись до суду з відповідною скаргою на дії державного виконавця та вважає, що строки такого звернення пропущені ним із поважних причин.

Також зазначав, що з тексту ухвали Приморського районного суду м. Одеси с. Свяченої Ю.Б. від 06.05.2020 року (провадження №4-с/522/85/20) йому стало відомо, що нібито 06.04.2020 року канцелярією суду його скарга на дії державного виконавця за провадженням №4-с/522/88/20, розподілена спочатку на с. Чернявську Л.М., була передана с. ОСОБА_3 Ю.Б. як уточнена, на залишенні без розгляду якої він нібито у подальшому 16.04.2020 року наполягав. Проте, посилання на повідомлення його 16.04.2020 року про передачу суддею Чернявською Л.М. його скарги як уточненої на розгляд с. Свяченій ОСОБА_4 , а також про те, що він нібито наполягав на залишенні такої уточненої заяви без розгляду, він вважає такими, що не відповідають дійсності, та спростовуються відповідними його телефонним дзвінками 04.05.2020 року.

За результатами авторозподілу дана скарга була розподілена на суддю Чернявську Л.М..

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 25.05.2020 року суддею Приморського районного суду міста Одеси Чернявською Л.М. було заявлено самовідвід у розгляді справи за даною скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білик Ростислав Валерійович.

У порядку повторного авторозподілу від 25.05.2020 року дана скарга була передана на розгляд судді Домусчі Л.В..

Дослідивши матеріали скарги, клопотання про поновлення строку на подання скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Статтями 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Положеннями ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020 року скаргу ОСОБА_1 розподілено для розгляду судді Приморського районного суд у міста Одеси Домусчі Л.В, при цьому заявником вказана скарга надана безпосередньо до поштового відділення для направлення до суду 20.05.2020 року.

Згідно заяви про поновлення строку, про порушення державним виконавцем Біликом Р.В. його прав ОСОБА_1 дізнався з листа в.о. заступника начальника міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смачинської О.М. від 10.03.2020 року та вперше звернувся до суду з відповідною скаргою на дії державного виконавця 17.03.2020 року та остання надійшла до суду 24.03.2020 року, була розподілена на суддю Свячену Ю.В..

Отже, на день звернення скаржника до суду із вказаною скаргою сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Водночас, у розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

При цьому, відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, положеннями ч.3 ст.127 ЦПК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Суд вбачає, що заявник був обізнаний про порушене право з 10.03.2020 року та 17.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою щодо визнання дій Старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білика Ростислава Валерійовича неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії за участю Боржника ОСОБА_2 , яка ухвалою Приморського районного суду міста Одеси (суддя Свячена Ю.Б.) від 06 травня 2020 року у справі № 522/20735/12 залишена без розгляду за заявою самого скаржника.

Отже, не являються підставами поважності причин пропуску встановленого законом десятиденного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, звернення до суду зі скаргою та подальше залишення її без розгляду за заявою самого скаржника, оскільки заявник має право на оскарження ухвали про залишення скарги без розгляду в апеляційному порядку, тому підстави для визнання причин пропуску такого строку поважними, в даному випадку відсутні. З урахуванням викладеного, необхідно відмовити у поновленні строку на оскарження дій державного виконавця.

При цьому суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що він не був обізнаний про те, що його скарга на дії державного виконавця за провадженням №4-с/522/88/20, розподілена спочатку на с. Чернявську Л.М., була у подальшому передана с. ОСОБА_5 як уточнена, оскільки дані обставини із боку заявника не спростовані відповідними доказами. Ухвала ж суду від 06.05.2020 року, якою залишено без розгляду уточнену скаргу ОСОБА_1 за його ж заявою, останнім оскаржено не було, а отже у суду в даному випадку відсутні підстави не приймати встановлені судом в ухвалі суду від 06.05.2020 року обставини.

Інших підстав для визнання поважними причин пропуску та поновлення строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Чечітко А.Ю. не зазначено.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку є необґрунтованим - вказана скарга підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити заяву без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 44, 126, 259-261, 449 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білик Ростислав Валерійович.

Скаргу ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білик Ростислав Валерійович - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Відповідно до частини третьої Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ XII доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Суддя Л.В. Домусчі