ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2775/20 Справа № 199/3870/19 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищида М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилався на те, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

За життя померлий ОСОБА_7 заповіт не склав, а тому спадкоємці мають успадкувати майно за законом.

Найближчими родичами спадкодавця є рідні тітки, а також двоюрідний брат по лінії батька за правом представлення.

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у зв`язку з розбіжностями у документах йому було відмовлено, постановами державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 22.12.2018 року та 02.03.2019 року.

У зв`язку з цим, заявник ОСОБА_2 звернувся до суду та просив встановити, що його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є двоюрідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-10).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин -задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є двоюрідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-10).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадкових прав, а тому має місце спір про право і суд зобов`язаний був залишити позовну заяву без розгляду (а.с.194-195).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25.01.2018 року, актовий запис №178 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.13-17). Вказане майно належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 13,17,18).

Після смерті ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_6 ,- яка є тіткою померлого; ОСОБА_1 , - за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_11 , та яка є двоюрідною сестрою померлого; ОСОБА_3 , яка є тіткою померлого; ОСОБА_12 , яка є двоюрідною сестрою померлого; ОСОБА_5 , яка є тіткою померлого; та ОСОБА_2 за правом представлення після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка є двоюрідним братом спадкодавця.

Постановою від 22.12.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не подано документи, які б підтверджували його родинні стосунки зі спадкодавцем.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим «Октябрьским домом бракосочетания г.Днепропетровска» (рос.) від 18.05.1965 року, актовий запис №1613, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.98).

Дівоче прізвище матері померлого ОСОБА_7 ОСОБА_10 було « ОСОБА_13 », що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим «ГорЗАГС м.Днепропетровск» 07.02.1952 року, актовий запис №228, та свідоцтвом про шлюб від 04.07.1964 року, виданим «Дом Брокосочетания г.Днепропетровска» (рос.), де прізвище « ОСОБА_13 » змінено на « ОСОБА_14 », актовий запис №1958 (а.с. 19, 20).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим Амур-Нижньодніпровським РайРАЦС м.Дніпропетровська 02.02.1966 року, його батьками значаться ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , актовий запис №232(а.с.102).

Дівочим прізвищем матері заявника ОСОБА_8 є « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.03.1965 року, виданим Амур-Нижньодніпровським РайРАЦС м.Дніпропетровська, актовий запис №366 (а.с.102).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області 25.10.2005 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №1888 (а.с.28)

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 05.08.1952 року райЗАГС (рос.) м.Бердичів Житомирської області батьками ОСОБА_9 були « ОСОБА_16 » (рос.) та « ОСОБА_17 » (рос.)(а.с.18).

Згідно зі свідоцтвом від 07.06.1952 року, актовий запис №227, про народження матері заявника ОСОБА_18 її батьками є « ОСОБА_16 » (рос.) та « ОСОБА_17 » (рос.) (а.с.27).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження та є доведеним заявником. Суд дійшов до висновку, що прослідковується родинний зв`язок, як рідних брата та сестри, між батьком спадкодавця ОСОБА_9 та матір`ю заявника ОСОБА_19 . Розбіжність у написанні їх прізвища та побатькові: « ОСОБА_20 » - « ОСОБА_21 », « ОСОБА_14 » - « ОСОБА_22 », пов`язані виключно з неправильним перекладом з російської та українську мову та граматичними помилками в написанні прізвищ.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Як убачається із змісту поданої заяви, що була предметом розгляду, заявник звернувся до суду з вимогами про встановлення родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

За життя померлий ОСОБА_7 заповіт не склав, а тому спадкоємці мають успадкувати майно за законом.

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у зв`язку з розбіжностями у документах йому було відмовлено, постановами державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 22.12.2018 року та 02.03.2019 року.

Рішення суду першої інстанції, яким вимоги ОСОБА_2 було задоволено, в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , яка посилається на те, що встановлення факту родинних відносин, вплине на її права, оскільки задоволення заяви ОСОБА_2 призводить до зміни кількості спадкоємців та відповідно зміни розміру часток у спадщині.

Тому такий спір має розглядатися виключно в порядку позовного провадження, оскільки між заявником та апелянтом має місце спір про право щодо спадкування майна померлого ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що визнання факту родинних відносин заявнику потрібно для реалізації спадкового права під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_7 . А тому, враховуючи наявність інших спадкоємців померлого, що свідчить про наявність спору про право (право на спадщину), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви в порядку окремого провадження.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Зазначені обставини не перешкоджають заявнику подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, з заявника необхідно стягнути на користь апелянта сплачений судовий збір в сумі 1152,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: