Справа № 654/2479/20
Провадження №2/654/799/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Голопристанської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні майном,

у с т а н о в и в:

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивачка є власником зазначеного будинку, в якому зареєстроване місце проживання відповідачів, які протягом тривалого часу не проживають в будинку, але добровільно не бажають зняти з реєстрації місце проживання. З посиланням на ст. 391 ЦК України, ст. 71,72, 156 ЖК України просила суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачі пояснили, що дійсно не проживають у спірному будинку приблизно три роки, живуть по АДРЕСА_2 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачів було зареєстровано за зазначеною адресою. Відповідачі у спірному домоволодінні не проживають.

Обґрунтовуючи позов, позивачка посилалась на те, що реєстрація відповідачів у спірному будинку перешкоджає її вільному користуванню та розпорядженню належним їй будинком.

За змістом частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не проживають у будинку та не є членами сім`ї позивача в розумінні ст. 3 СК України.

Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначені положення законів, суть спірних правовідносин, мету захисту прав позивачки, суд вважає, що право ОСОБА_1 порушене і підлягає захисту у вибраний нею спосіб, а тому відповідачів слід позбавити права користування житловим приміщенням. На підставі такого рішення останню буде можливо зняти з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко