ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7461/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем судового засідання Гаврилюк О.В.,

без участі сторін

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на утримання будинку і прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на утримання будинку і прибудинкової території.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаному будинку власниками квартир та нежитлових приміщень створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30». Метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Відповідно до Статуту та положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі, проте своїх зобов`язань щодо сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території відповідач не виконує, у зв`язку з чим у нього за період з вересня 2018 року по липень 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 14258,19 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Ухвалою від 31.08.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.09.2020 відповідачем надано відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на наступні обставини. Позивач має заборгованість перед відповідачем по невиплаченій заробітній платі та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період трудових стосунків відповідача з 06.03.2018 по 12.10.2018 у розмірі 97522,20 грн. Відповідач вважає невиплату позивачем заборгованості по заробітній платі відповідачу фінансуванням самозабезпечення об`єднання, передбаченим статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відтак зважаючи на обставини, викладені у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про перенесення судового засідання в звязку з сімейними обставинами.

Відповідно до ст. 233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на надання сторонами заяв по суті справи, враховуючи розумні строки розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наданими доказами та відхиляє заяву відповідача про перенесення розгляду справи за сімейними обставинами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , що ним не заперечується та підтверджується копією відповіді з Київського міського бюро технічної інвентаризації від 20.01.2017 №062/14-558 (И-2017). У вказаному будинку власниками квартир та нежитлових приміщень створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30».

Метою створення ОСББ «БАЖАНА 30» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом (пункт 1 розділу ІІ Статуту ОСББ «БАЖАНА 30»).

Згідно пунктів 1, 2 розділу V Статуту ОСББ «БАЖАНА 30» співвласник зокрема має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і Статутом об`єднання, та зобов`язаний виконувати передбачені Статутом обов`язки та рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень, дотримуватись правил користування приміщеннями, забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

25.03.2017 були проведені загальні збори співвласників ОСББ «БАЖАНА 30» на яких згідно пит.3 та пит.4 Протоколу №2 від 09.04.2017 було прийнято рішення забезпечувати утримання будинку та прибудинкової території шляхом самозабезпечення та прийнято будинок на баланс ОСББ «БАЖАНА 30». Згідно пит. 9 Протоколу №2 загальних зборів співвласників ОСББ «БАЖАНА 30» від 09.04.2017 було прийнято рішення про затвердження розміру щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4.00 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлового/нежитлового приміщення. Згідно пит. 10 Протоколу № 2 зборів співвласників ОСББ «БАЖАНА 30» від 09.04.2017 було прийнято рішення про затвердження розміру щомісячного внеску до ремонтного фонду в розмірі 0,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлового/нежитлового приміщення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з вересня 2018 року по липень 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 14258,19 грн., з врахуванням штрафних санкцій.

За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів).

Основні правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІІІ (далі - Закон № 2866-ІІІ).

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 10 Закону № 2866-ІІІ визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо.

Стаття 15 Закону № 2866-ІІІ покладає на співвласника обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За приписом статті 20 Закону № 2866-ІІІ частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до статті 22 Закону № 2866-ІІІ для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Аналіз вищенаведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що співвласник в силу закону зобов`язаний сплачувати затверджені рішенням загальних зборів ОСББ внески і платежі на утримання спільного майна, при цьому укладення будь-яких окремих договорів щодо їх сплати між ОСББ як юридичною особою та співвласником закон не передбачає.

Більше того ОСББ має статус неприбуткової організації і у своїй діяльності представляє інтереси усіх співвласників, в тому числі і відповідача, а відтак доводи останнього щодо необхідності оформлення між ними договірних відносин не заслуговують на увагу і є безпідставними.

Суд вважає важливими доводи відповідача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Твердження відповідача щодо наявності у позивача заборгованості по заробітній платі перед позивачем суд відхиляє, оскільки дані обставини є предметом розгляду в самостійному судовому провадженні і не віднесені до даного предтеча спору.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача на підтвердження здійснення ним фактичних витрат на утримання будинку і прибудинкової території, оскільки вартість таких витрат зазначена у кошторисах, затверджених у встановленому порядку.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Отже ураховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем покладених на нього законом зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача по утримання будинку і прибудинкової території, ремонтного фонду, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, що повністю узгоджується з вимогами ст.ст. 77- 80 ЦПК України.

Жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав.

Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних ґрунтуються на приписах частини 2 статті 625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом, встановленим частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ОСББ «Бажана 30» до ОСОБА_1 в розмірі 14258,19 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2102 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСББ "Бажана 30" дійсно понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., матеріали позовної заяви не містили, відтак підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30» до ОСОБА_1 про стягнення внесків на утримання будинку і прибудинкової території задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БАЖАНА 30» заборгованість у розмірі 14258,19 грн. (11101,87 грн. - заборгованість за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонтного фонду, 450,37 грн. - інфляційні нарахування, 3% річних -2705,95 грн.), судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 20.10.2020

Суддя: Комаревцева Л.В.