Справа № 442/7672/19 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/885/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 442/7672/19

Провадження № 22ц/811/885/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 23 січня 2020 року у складі судді Крамара О.В.,

у справі

за позовомОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

4 листопада 2019 року позивач звернувся з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із незаконним та неналежним розглядом у передбачений законом строк та спосіб його ( ОСОБА_3 ) заяв (клопотань) від 29 серпня 2019 року за вх.№07/С-4116, 12 вересня 2019 року за вх.№07/С-4422, поданих до Дрогобицької міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки; визнати незаконним та скасувати п.1.15рішення 57 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області за №1991 від 22 жовтня 2019 року «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у продовженні терміну дії» яким йому (позивачу) відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 651кв.м. на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ) для садівництва; зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради Львівської області його заяву (клопотання) про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення садівництва; за наслідками розгляду заяви (клопотання) прийняти рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 серпня 2019 року він (позивач) вкотре вернувся до Дрогобицької міської ради Львівської області із заявою про розгляд його заяв від 28 грудня 2011 року, 11 квітня 2013 року, 22 серпня 2014 року, 20 жовтня 2014 року. Вказує, що 13 вересня 2019 року за вх.№07/С-4422 ним зареєстровано у Дрогобицькій міській ради Львівської області заяву, відповідно до якої він просив міську раду розглянути його заяву за вх.№07/С-4116 від 29 серпня 2019 року у строки, порядку та спосіб, що передбачено положеннями статті 118 ЗК України. Додатково до цієї заяви подав докази, на підтвердження того факту, що на даний час земельна ділянка не перебуває у будь-якій власності, в тому числі у власності ОСОБА_4 , оскільки її право власності на цю земельну ділянку скасовано у державному реєстрі. Зазначає, що листом від 26 вересня 2019 року його повідомлено, що ОСОБА_4 оскаржила рішення суду апеляційної інстанцій у цивільній справі за його ( ОСОБА_3 ) позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про визнання протиправним та часткове скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області № 1411 від 29 жовтня 2014 року. Вказує, що 22 жовтня 2019 року 57 сесією сьомого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 1191 «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у продовженні терміну дії», яким відмовлено йому (позивачу) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 651 кв.м для ведення садівництва, яка розташована між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Вважає дії Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із неналежним розглядом його неодноразово поданих заяв незаконними. Просить позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області у зв`язку із незаконним та неналежним розглядом у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_3 від 29 серпня 2019 року за вх.№07/С-4116, поданої 13 вересня 2019 року за вх.№07/С-4422, поданих до Дрогобицької міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

Визнано протиправним, незаконним та скасовано п.1.15 рішення 57 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області за №1991 від 22 жовтня 2019 року «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у продовженні терміну дії» яким відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки для індивідуального садівництва.

Зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно, виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним Законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради Львівської області заяву (клопотання) ОСОБА_3 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням для ведення садівництва, а за наслідками розгляду цієї заяви (клопотання) ОСОБА_3 прийняти рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує Дрогобицька міська рада Львівської області. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. Зазначає, що якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Стверджує, що позивач звертався з позовом щодо скасування рішення Дрогобицької міської ради від 17 квітня 2015 року №1587 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», який розглядався в порядку адміністративного судочинства. Зазначає, що рішенням суду зобов`язано Дрогобицьку міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин. Посилається на ст. 143 Конституції України, відповідно до якої територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що ОСОБА_3 29 серпня 2019 року звернувся до Дрогобицької міської ради Львівської області із заявою за вх.№07/С-4116 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою приватизації вільної земельної ділянки площею 651 кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

18 вересня 2019 року на засіданні постійної комісії з питань регулювання земельних відносин ОСОБА_3 відмовлено у наданні згоди на виготовлення проектів відведення та технічної документації на земельні ділянки.

Пунктом 1.15 Рішення 57 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради № 1991 від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 651 кв.м на АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ), для садівництва.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 ЗК Українидо повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад міст; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами 1-6 статті 118 цього Кодексу передбачено , що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей; органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 80 цього Кодексу встановлено, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно із ст. ст. 2, 5, 12 ЗК України Дрогобицька міська рада Львівської області є рівноправним суб`єктом земельних відносин із іншими фізичними та юридичними особами.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 листопада 2019 року спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, неналежного виконання рішення, не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, в тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається».

На підставі аналізу наявних доказів суд першої інстанції прийшов до висновку, що п.3.41. протоколу комісії з питань регулювання земельних відносин Дрогобицької міської ради Львівської області від 18 вересня 2019 року та п.1.15. рішення 57 сесії Дрогобицької міської ради Львівської області за №1991 від 22 жовтня 2019 року «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у продовженні терміну дії» прийнято безпідставно, з пропуском строків розгляду цього земельного спору та із порушенням норм закону.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання протиправним та скасування в цій частині рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №1991 від 22 жовтня 2019 року; зобов`язання Дрогобицьку міську раду Львівської області розглянути заяву ОСОБА_3 і прийняти колегіальне рішення по суті наданих позивачем заяв.

Питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою стосується виникнення прав на конкретну земельну ділянку. Тому справу вірно розглянуто за правилами цивільного судочинства.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 19 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді