Провадження 2/127/3946/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
10.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивувала позов тим, що 27.09.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився їх син - ОСОБА_4 .
З грудня 2012 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені. Спільне життя з відповідачем не склалось через неприязні стосунки, сварки та конфлікти.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2018 року шлюб між сторонами був розірваний.

Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_4 , не допомагає, не спілкується з ним протягом тривалого часу, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Не надає матеріальної допомоги на утримання сина, його лікування, не готує його до самостійного життя. Станом на 04.10.2018 року заборгованість по аліментам становила 8 587, 66 грн.

07.10.2019 року нотаріусом було посвідчено заяву ОСОБА_2 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом були вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 16).

Ухвалою суду від 25.10.2019 року було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 та відкрито загальне позовне провадження у даній справі (а.с. 35).

17.12.2019 року судом залучено до участі у даній справі службу у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради для надання висновку щодо доцільності (недоцільності) позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 72) та витребувано відповідний висновок (а.с. 73).

Ухвалою суду від 12.03.2020 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 124).

Судом неодноразово робились запити для з`ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 32, 33, 52, 60, 61).

В судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`являлась, надала заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації на підставі Постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» - АДРЕСА_4. Відзиву на позов, заяв про відкладення засідання не подавав (а.с. 65, 68). Згідно відповіді Управління соціального захисту населення (Лівобережне) від 03.12.2019 року станом на 14.11.2019 року факт проживання ОСОБА_2 за даною адресою не був встановлений, оскільки в телефонній розмові він повідомив, що в даний час перебуває в іншій області України.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є., діюча згідно довіреності від 15.01.2019 року № 69 (а.с. 55), в підготовчому засіданні 17.12.2019 року повідомляла, що комісією з питань захисту прав дитини, в межах наданих повноважень, не було прийнято відповідного висновку по даній справі, оскільки на підставі отриманої з матеріалів судової справи інформації встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 постійно проживає в АДРЕСА_3 , відповідач зареєстрований по м. Вінниці як внутрішньо переміщена особа, однак фактично в м. Вінниці не проживає. За таких обставин обстежити умови проживання дитини, батьків, встановити факт виконання або невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до дитини, неможливо.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Федоровська О.С., діюча на підставі дійсної до 31.12.2020 року довіреності від 02.01.2020 року № 12 (а.с. 139), в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, зазначила, що підтримує повідомлення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 18.02.2020 року № 551/0/202-20 (а.с. 108-109, 115-116) про неможливість надати висновок у даній справі (а.с. 138).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Шахтарське м. Свердловськ Луганської області (а.с. 13). Його батьками є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Із постанови державного виконавця Довжанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області від 04.10.2018 року № 56871668 вбачається, що на виконанні у відділі знаходився судовий наказ № 643/6223/18, виданий 16.07.2018 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25). Згідно відповіді Міністерства соціальної політики № 15849/0/2-18/22 від 14.08.2018 року боржник ОСОБА_2 з 29.05.2018 перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці і соціального захисту населення м. Вінниця. Фактичне місце проживання/перебування боржника: АДРЕСА_4 . Заборгованість по аліментам станом на 04.10.2018 року становить 8 587, 66 грн. За таких обставин виконавче провадження було передане для подальшого виконання за місцем проживання/перебування боржника.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач надала ксерокопію заяви відповідача ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Луганської області 07.10.2019 року, згідно якої відповідач визнав, що не приймає участь у вихованні сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і в разі звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про позбавлення батьківських прав просив розглядати справу у його відсутність та задоволити позов (а.с. 12).

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно повідомлення служби у справах дітей Вінницької міської ради від 25.11.2019 року № 31-00-011-59649 на виконання запиту суду щодо надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , враховуючи, що компетенція Вінницької міської ради та її виконавчих органів поширюється лише на громадян, які проживають у м. Вінниці, що позивач із дитиною в м. Вінниці не проживають, надання висновку у даній справі не входить до повноважень служби (а.с. 56-57).

На виконання вимог ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України 17.12.2019 року судом була залучена до участі в справі служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради для надання висновку у справі.

Згідно повідомлення представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Федоровської О.С. станом на 09.01.2020 року від матері дитини - ОСОБА_1 докази для розгляду спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не надані, умови проживання дитини не обстежені. В телефонній бесіді ОСОБА_1 повідомила, що вона з дитиною на час шкільних канікул знаходиться за межами м. Харкова (зворот а.с. 87). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради питання розглянуте не було.

Згідно повідомлення директора Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. від 18.02.2020 року № 551/0/202-20 (а.с. 108-109, 115-116) на виконання постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» для об`єктивного розгляду питань захисту прав дитини в м. Харкові створено комісію з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради. Зазначена комісія на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, опитування батьків, інших осіб, які бажають брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, уповноважена давати рекомендації для підготовки рішень органу опіки та піклування, висновків до суду.

Згідно інформації Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 11.01.2020 року ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.08.2015 року № за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 . До складу сім`ї ОСОБА_1 внесено інформацію про малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За окремою довідкою на сина ОСОБА_1 не зверталась. На момент підготовки інформації, вказана довідка є діючою. ОСОБА_2 на обліку в базі Інтегрованої системи обліку інформації внутрішньо переміщених осіб не перебуває і не перебував.

З інформації Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради від 03.01.2020 року вбачається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не навчається в закладах загальної середньої освіти району. КНП «Міська дитяча поліклініка № 13» Харківської міської ради листом від 08.01.2020 року повідомила, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкає, в даній поліклініці не спостерігається.

Враховуючи, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , їх місце проживання невідоме, зв`язатися з ОСОБА_1 за номером телефону, зазначеним у позовній заяві не вдалося, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає неможливим скласти до суду обґрунтований письмовий висновок щодо вирішення спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с. 108-109, 115-116).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини, відсутність в матеріалах справи достовірних даних про фактичну адресу місця проживання дитини, умови її проживання, про навчальний заклад, в якому дитина навчається, даних про стан здоров`я дитини, а також відсутність належних і допустимих доказів щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання свого обов`язку по вихованню дитини, ставлення до дитини, відсутність висновку органу опіки і піклування у даній справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Заява ОСОБА_2 про відмову від дитини і від своїх обов`язків щодо сина без інших доказів, що в своїй сукупності були б достатніми для встановлення факту ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини і підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, не може бути підставою для задоволення позову.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 56, 76-82, 89, 109, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Вінницької міської ради, служба у справах дітей по Московському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складене 26.05.2020 року.

Суддя: