Справа № 331/2167/20
Провадження № 2/331/1206/2020
16 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря - Рухлової М.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -
АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.09.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 69-0260 відповідно до якого відповідачу було видано кредит у сумі 65 000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56 % річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.09.2023 р. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 28.04.2020 р. у розмірі 53 210,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 46 574,35 грн.; заборгованості за відсотками - 6 417,24 грн.; пені за простроченні відсотки та кредит - 17,01 грн.; розміру 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 28,76 грн.; розміру 3 % річних на суму простроченого кредиту - 96,28 грн.; суми втрат від інфляційних на суму простроченого кредиту - 25,86 грн.; суми втрат від інфляційних на суму нарахованих та несплачених процентів - 50,79 грн. Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.
Ухвалою від 22.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 19.09.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 69-0260, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 65 000,00 грн. на споживчі цілі, зі сплатою 56 процентів річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18 вересня 2023 р.
Кредит надається на споживчі цілі (п. 2.3. договору).
Пунктом 2.4.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою.
Згідно з п. 2.4.2. кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.
За змістом п. 3.2.1. кредитного договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до пп. 3.3.2 п. 3.3 договору, повернення кредиту та сплати процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором.
Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою банку та діє до повного виконання зобов`язання (пп. 10.1.1 п. 10.1 договору).
Згідно з п. 8.3 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
На підставі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 28.05.2020 р. має заборгованість у розмірі 53 210,29 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 46 574,35 грн.; заборгованості за відсотками - 6 417,24 грн.; пені за простроченні відсотки та кредит - 17,01 грн.; розміру 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 28,76 грн.; розміру 3 % річних на суму простроченого кредиту - 96,28 грн.; суми втрат від інфляційних на суму простроченого кредиту - 25,86 грн.; суми втрат від інфляційних на суму нарахованих та несплачених процентів - 50,79 грн., що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором. Суд вважає цей розрахунок заборгованості обґрунтованим. Крім того, він не був спростований відповідачем з урахуванням принципу змагальності цивільного судочинства.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 69-0260 від 19.09.2018 року.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2102, 00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 623, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька