РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризська Л.М. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,

встановив:

Позивач 22.11.2018 рокузвернувся до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 05.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4063 про стягнення з позивача заборгованості в сумі 27327,13 грн., за період з 30.06.2016 року по 05.04.2017 року, за генеральною угодою б/н від 30.06.2016 року, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом 20240,24 грн., залишку заборгованості за відсотками 3375,36 грн., пеня та комісія 1396,92 грн., штраф 2314,61 грн. Виконавчий лист зареєстровано в реєстрі за №4063. Постановою старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризською Л.М. від 25.09.2017 року було відкрито виконавче провадження №54782072 із примусового виконання виконавчого напису №4063. Вказаною постановою звернуте стягнення на доходи боржника. Про відкриття виконавчого провадження позивачу стало відомо у вересні 2018 року. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №54782072, в якому є матеріали щодо вчинення виконавчого напису №4063 від 05.05.2017 року, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи боржника. Вимогу банку про усунення порушень щодо сплати за генеральною угодою б/н від 30.06.2016 року позивач не отримував. Доказів одержання або неодержання позивачем письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів, які знаходяться у матеріалах виконавчого провадження відсутні. Не отримання вимоги позбавило ОСОБА_1 права оскаржити суму заборгованості, оскільки з сумою боргу вона не згодна, тому що при нарахуванні суми заборгованості банком здійснено одночасне стягнення неустойки, зокрема штрафу та пені, що суперечить вимогам діючого законодавства, а саме відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, у даному випадку відсутня безспірність заборгованості між сторонами, та є спір з приводу розміру цієї заборгованості, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з цим, позивач просить визнати виконавчий напис від 05.05.2017 року №4063, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., щодо стягнення грошових коштів у сумі 30 327,31 грн. з ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на свою користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив їх відхилити. Згідно відзиву просив відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Вважає, що не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначений загальний строк зобов`язання за кредитним договором, адже право вимоги у банка, щодо заявленої заборгованості, виникло в період, що не перевищує трьох років. Підставою для звернення до суду, позивач зазначає порушення нотаріусом, що вчинив нотаріальні дії, приписи чинного законодавства. Позивач оскаржує дії нотаріуса на підставі того, що нотаріусом порушено вимоги чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій. В даному випадку, вважає, що відповідачем повинен виступати саме нотаріус, дії якого оскаржуються приватний нотаріус, який вчинив виконавчий напис.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до наданих пояснень просила відмовити в задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є спроможними, тому Бондар І.М. діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач не надав до матеріалів справи жодного письмового доказу, який би підтверджував правову позицію, а саме: позивачем не було доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій а його посилання на порушення норм законодавства не відповідають дійсності.

Старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризська Л.М. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦКУкраїни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18ЦКУкраїни нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що 05.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4063 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 27327,13 грн., які є боргом за Генеральною угодою №б/н від 30.06.2016 року, укладеною між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 30.06.2016 року по 05.04.2017 року, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом 20240,24 грн., залишку заборгованості за відсотками 3375,36 грн., пеня та комісія 1396,92 грн., штраф 2314,61 грн. Виконавчий лист зареєстровано в реєстрі за №4063.

Постановою старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризською Л.М. від 25.09.2017 року відкрито виконавче провадження №54782072 із примусового виконання виконавчого напису №4063.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Крім того, у частині першій статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Водночас при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус вирішив стягнути з боржника одночасно пеню в розмірі 1396,92 грн. та штраф в розмірі 2314,61 грн. за порушення боржником грошового зобов`язання, що не відповідає вимогам статті 61 Конституції України та теж свідчить про те, що нараховану банком заборгованість не можна вважати безспірною.

За вказаних обставин суд вважає, що подаючи приватному нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису, відповідачем не були дотримані вимоги законодавства, зокрема щодо доведеності безспірності заборгованості боржника, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 704,80 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 263-265, 268, 355 ЦПК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризська Л.М. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 05.05.2017 року №4063, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., щодо стягнення грошових коштів у сумі 30 327,31 грн. з ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на користь ОСОБА_1 судовій збір у сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан