Справа № 703/2651/20
14 грудня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною та зареєстрована за вищевказаною адресою. З 2012 року відповідач у вказаному будинку не проживає, залишила його добровільно, будинком не цікавиться, її речей у будинку не має, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не приймає. Жодних перешкод у проживанні відповідача у даному будинку він не чинить та відповідач добровільно поїхали з будинку. Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку створює йому перешкоди у користуванні ним, оскільки він сплачує комунальні послуги з врахуванням такої реєстрації, позбавлений можливості скористатися субсидією на їх оплату та розпорядитися своїм майном. Враховуючи зазначені обставини вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування вказаним будинком, у зв`язку з тривалою її відсутністю, понад 8 років, за місцем реєстрації.
Ухвалою судді від 21 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснення щодо позову або відзиву.
Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу її реєстрації та проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
Представник третьої особи виконавчого комітету Смілянської міської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі за наявними матеріалами.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача та представника третьої особи, які викладені в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами від 23 січня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Смілянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаська обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 24 лютого 2009 року за №21967977, будинок АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Рішення про реєстрацію права власності прийнято 05 лютого 2009 року (а.с.7).
Під час судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 17 вересня 2004 року по 02 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2012 року, постановленого результатами розгляду цивільної справи №2315/3614/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі РАЦС по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 17 вересня 2004 року, актовий запис №297 (а.с.8).

Вказане рішення набрало законної сили 02 жовтня 2012 року.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї , а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до ст.156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Однак, враховуючи, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 02 жовтня 2012 року, з даного часу ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , який є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як вбачається з довідки №123243, виданої квартальним комітетом №10 Смілянської міської ради 05 серпня 2020 року, ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрована, однак не проживає, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки №16-11/1537, виданої Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області 17 серпня 2020 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Як вбачається з акту обстеження за 2012 рік, який засвідчений головою квартального комітету №10 Смілянської міської ради, комісією встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , його колишня дружина ОСОБА_2 зареєстрована у даному будинку, однак не проживає в ньому з 05 жовтня 2011 року. ОСОБА_2 проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Крім того, відповідно до акту обстеження від 16 липня 2020 року, який засвідчений головою квартального комітету №10 Смілянської міської ради, комісією встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , його колишня дружина ОСОБА_2 зареєстрована у даному будинку, однак не проживає в ньому з 08 липня 2019 року (а.с.11).

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем ОСОБА_4 не надано жодного доказу, який свідчить про її проживання в будинку АДРЕСА_1 з 08 липня 2019 року, або вчинення перешкод позивачем або іншими особами, будь-яким способом, в її проживанні за зареєстрованим місцем проживання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт постійної відсутності відповідача ОСОБА_4 без поважних причин з 08 липня 2019 року за зареєстрованим місцем проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

У справі Sejdiж and Finci v. Bosnia and Herzegovina (№27996/06 34836/06, рішення від 22 грудня 2009) ЄСПЛ визнав порушенням наявність законодавчо обумовлених передумов, які б перешкоджали Заявнику реалізувати свої права у разі, якщо останній виявить бажання реалізувати свої права у майбутньому. Суд виходив з того, що сукупність об`єктивних обставин справи дозволяє зробити припущення, що існує реальна можливість того, що Заявник може забажати реалізувати свої права у майбутньому (пар. 29).

Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, порушенням права особи є наявність законодавчо обумовлених передумов для такого порушення, навіть у разі, коли потенційне порушення пов`язується із гіпотетичною обставиною, що може настати або не настати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт реєстрації відповідача в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, порушує право останнього на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також викликає необхідність сплати комунальних послуг за відсутнього відповідача.

Вищевказані обставини перешкоджають позивачу реалізовувати свої права, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача, яка відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо позовних вимог не надано, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.71, 150, 156 ЖК Української РСР, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа - виконавчий комітет Смілянської міської ради, адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко