Справа № 185/8095/19
Провадження № 2/185/756/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., позивача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису і свідоцтва про розірвання шлюбу, -

встановив:

У серпні 2019 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису і свідоцтва про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 04 червня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою отримання субсидії на утримання квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , та житлового будинку, що розташований: АДРЕСА_2 , подружжя 10 липня 2019 року розірвало шлюб. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не припинили подружні стосунки, продовжили проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив.

З метою отримання спадщини після померлого ОСОБА_3 , з яким фактично позивач не припиняла шлюбні відносини позивач просить визнати розірвання шлюбу фіктивним та анулювати актовий запис про розірвання шлюбу.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив обставини, що викладені у позові, позовні вимоги визнав.

Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, покладалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті її чоловіка. Також зазанчила, що була вдома у позивача приблизно за 3-4 місяці до смерті її чоловіка.

Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем в день смерті її зятя, зазначила, що позивач та ОСОБА_3 проживали разом.

Свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті її чоловіка, бачила як позивач з ОСОБА_3 проживали разом в одній квартирі, зустрічалася з ними приблизно 3-4 рази на місяць, вдома у них не була жодного разу.

Свдіок ОСОБА_7 , який був знайомим ОСОБА_3 , зазначив, що дізнався про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті ОСОБА_3 , бачився з ним часто, але був в гостях останній раз приблизно за три роки до смерті ОСОБА_3 .

Допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали 04 червня 1993 року шлюб, актовий запис №14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 17)

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.18)

10 липня 2019 року шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , розірвано, складено актовий запис №34, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 28,29)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що складено актовий запис №563 від 30.07.2019, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 30)

ОСОБА_3 був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_2 (а.с. 31)

ОСОБА_1 проживала з 21.06.1999 року по день смерті ОСОБА_8 28.07.2019 разом з ОСОБА_3 , що підтверджується копією акту.

Відповідно до статті 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Відповідно до ст. 108 СК України за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

З урахуванням наведених положень сімейного законодавства, розірвання шлюбу може бути визнане фіктивним за таких умов: розірвання шлюбу повинно бути здійснене відповідно до положень статті 106 СК України, тобто органом державної реєстрації актів цивільного стану; жінка та чоловік після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю; на момент розірвання шлюбу вони не мали на меті припинення шлюбних відносин.

При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу.

Надані сторонами докази та пояснення свідків не дають можливості встановити наявність у ОСОБА_3 наміру не припиняти шлюбні відносини. Той факт, що свідкам не було відомо про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 та те, що позивач та ОСОБА_3 продовжували проживати за однією адресою не може свідчити про наявність наміру не припиняти шлюбні відносини.

Враховуючи обраний позивачем та ОСОБА_3 порядок розірвання шлюбу, тобто особисте звернення з відповідними заявами до органів РАЦС про розірвання шлюбу, не відкликання таких заяв про розірвання шлюбу протягом місяця, який надається для усвідомлення важливості таких дії та наслідків розірвання шлюбу, свідчить про впевнене тверде бажання позивача та ОСОБА_3 розірвати шлюб, що й було зроблено.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, а відповідачем не було порушено, невизнано або оспорено право позивача.

Відповідач по справі не вчинив дій спрямованих на порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача щодо предмета позову, тому у позові слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Визнання відповідачем, який є сином позивача, у своїй заяві вимог позивача не може бути прийнято судом, оскільки носить штучний характер та не свідчить про те, що відповідачем було порушено, невизнано або оспорено права позивача.

Крім того, враховуючи зазначене та те, що між сторонами відсутній спір, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а повинні розглядатися в порядку окремого провадження.

Позивач не довів наявності умов, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним, зокрема, позивач не довів, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин та не надав доказів, що колишнє подружжя не мало наміру припиняти шлюбні відносини.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,141, 263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису і свідоцтва про розірвання шлюбу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 квітня 2020 року.

Суддя М. М. Перекопський