ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5880/20 Номер провадження 22-ц/814/2454/20Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

боржник: ОСОБА_1

стягувач: Акціонерне товариство «Укргазбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави, постановлену 01 липня 2020 року у складі судді Материнко М.О.

по справі за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року приватний виконавець Скрипник В.Л. звернувся до суду із вказаним поданням та просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що в межах виконавчого провадження № 59685142 ним, як приватним виконавцем, вчинено всі необхідні виконавчі дії, направлені на виявлення майна боржника ОСОБА_1 , на яке у передбаченому законом порядку може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу, однак майна за ним не виявлено, а рішення залишаться без виконання.

Вказував, що боржник обізнаний про відкрите відносно нього виконавче провадження, оскільки отримував постанови про відкриття виконавчих проваджень та звертався із заявою про надання копій документів, однак, дій, направлених на виконання рішення суду не вчиняв.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 липня 2020 року подання приватного виконавця задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, на виконанні приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває зведене виконавче провадження № 59685142 відносно боржника ОСОБА_1 , до складу якого входять:

- виконавче провадження № 59677880 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-651/2009 від 29.07.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 18445,73 доларів США;

- виконавче провадження № 59677524 з примусового виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області № 2-955/10 від 28.12.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 21578,14 доларів США;

- виконавче провадження № 59677131 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-652/2009 від 31.08.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 17103,55 доларів США.

У матеріалах виконавчого провадження містяться повідомлення про вручення рекомендованого відправлення ОСОБА_1 , а саме документів виконавчого провадження.

ОСОБА_1 звертався до приватного виконавця із заявою про надання копій документів виконавчого провадження, де наголошує на тому, що ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2019 року.

Згідно відповідей з банківських установ, встановлено що боржник має відкриті карткові рахунки, на які постановою від 30.10.2019 року накладено арешт. Грошові кошти для виконання судового рішення на розрахункових рахунках боржника відсутні.

Транспортні засоби віднайдено не було.

Боржником не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи),- до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано боржником, рішення суду ОСОБА_1 самостійно не виконав. Дій щодо часткового погашення боргу також не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У своєму рішенні у справі «Будров проти Росії», № 59498/00, від 07.05.20025 року ЄСПЛ прямо вказує, що право на звернення до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система країн-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би не чинним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам.

Суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення ЄСПЛ у справі «Савіцький проти України», № 38773/05, від 26.07.2012 року).

За таких обставин, враховуючи, що рішення суду тривалий час залишається не виконаним, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Більше того, обставини, що стали підставою для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не припинили своє існування і на час розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості набрало законної сили 23 серпня 2009 року і залишається невиконаним протягом більше ніж 11 років. При цьому, обов`язок виконання рішення суду виникає у боржника з моменту набрання таким рішенням законної сили, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Тому тривала бездіяльність ОСОБА_1 свідчить про умисне ухилення ним від виконання рішення суду.

Окрім того, обізнаність про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій, підтверджена доказами по справі та не спростована боржником, свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

За таких обставин, місцевим судом застосовано до боржника справедливий та пропорційний захід обмежувального характеру. Обмеження у праві виїзду за межі України носить тимчасовий характер, а тому не порушує законних прав та інтересів ОСОБА_1 , який набуде право вільного виїзду за межі України після виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, місцевий суд, розглянувши подання приватного виконавця без повідомлення боржника, діяв в межах, визначених процесуальним законом, та не порушив процесуальних прав боржника.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль