Провадження №2/235/2163/20
Справа №235/6754/20
21 грудня 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючої - судді Величко О.В.,
при секретарі Алфьорової І.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг м. Покровська про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа : ЦНАП м.Покровська про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 03.07.2017 року в вищезазначеній квартирі була зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак остання за цією адресою не проживає з серпня 2017 року. Оскільки відповідач ОСОБА_2 з серпня 2017 року жодного разу не виявила бажання повернутися до вказаного житлового приміщення, позивач просить визнати її такою, що втратили право користуванням житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач та його представник, за замістом поданих заяв, просять справу розглядати без їх участі, на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти постановлення заочного рішення (а.с.4, 33).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, не надала відзив на позовну заяву (а.с.26, 45-46).
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи ЦНАП м.Покровська в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а.с. 42).
Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2012 року ( а. с. 6-9).
Як вбачається з матеріалів справи в квартирі АДРЕСА_2 значяться зареєстрованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 10).
Згідно акту з місця проживання від 16.10.2020 року за № 5651 ОСОБА_2 зареєстрована 03.07.2017 року за адресою АДРЕСА_1 , однак, ОСОБА_2 за цією адресою з серпня 2017 року до теперішнього часу не проживає.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійснені власником права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України).
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Оскільки доказів на підтвердження віднесення відповідача до членів сім`ї власника будинку, тобто позивача (ч.2 ст.64, ч.4 ст.156 ЖК УРСР), матеріали справи не містять, суд застосовує до спірних правовідносин положення ст.406 ЦК України, відповідно до ч.2 якої сервітут (який визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном та може бути встановлений на певний строк або без визначення строку ст.403 ЦК України), може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не проживає в житловому будинку, власником якого є позивач, з серпня 2017 року, таким майном не користується та плату на утримання такого майна не вносить, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратила право користування спірним житлом.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71-72 ЖК України, ст.ст.16, 391, 406 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 229, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центр надання адміністративних послуг м. Покровська про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 коп.).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання і реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: