Справа №222/572/20
Провадження №2/222/229/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання на період навчання. В обґрунтування позову посилався на те, що він будучи повнолітнім навчається у Донецькому юридичному інституті на неповному державному забезпеченні, самостійного джерела доходу не має у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Матері ОСОБА_3 самостійно важко утримувати позивача, оскільки на її утриманні перебуває малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, до закінчення навчання.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд.

Копію ухвали направлено сторонам, відповідачу, окрім копії ухвали, копію позовної заяви з додатками

Позивач та його представник адвокат Некрасов Ю.П., який діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову частково, посилався на наявність на утриманні неповнолітнього сина та нестабільний дохід, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для працездатної особи.

У зв`язку з неявкою до судового засідання сторін по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується, свідоцтвом про народження, виданим 06.10.2001 року виконкомом Боївської сільської ради Володарського р-ну Донецької області, актовий запис №18 від 06.10.2001 року.

Позивач ОСОБА_1 навчається, як курсант, на 2 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням не неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 15.08.2018 року по 01.07.2022 року.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Підставою для звернення позивача ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів стала потреба у матеріальній допомозі з боку батька, у зв`язку з продовженням навчання на денній формі, відсутності самостійного доходу.

За змістом ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п.20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має, зокрема, батько можливість надання такого утримання.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 01.09.2016 року виконкомом Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №6, та зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття (ст.180 СК України).

В своїй заяві відповідач ОСОБА_2 зазначив, що має нестабільний дохід, довідку про доходи не надав.

Враховуючи, обов`язок надавати матеріальну допомогу (за можливістю) повнолітнім доньці, синові, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, з боку обох батьків, суд при прийнятті рішення зважає на те, що матір позивача ОСОБА_3 також несе обов`язок по утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, встановивши, що позивач, будучи повнолітнім, продовжує навчання та за відсутності самостійного доходу потребує матеріальної допомоги з боку батьків, враховуючи обов`язок батьків позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання, та спроможність останніх її надавати, але з урахуванням наявності на їх утриманні неповнолітніх осіб ОСОБА_6 , 2016 року народження, та ОСОБА_7 , 2013 року народження, відповідно, враховуючи часткове визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, що також, на думку суду, свідчить про можливість батька утримувати повнолітнього сина, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення на його користь з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/8 частини доходів останнього щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, до закінчення навчання, але не пізніше досягнення позивачем 23-річного віку.

При цьому, суд переконаний, що саме в такому розмірі аліменти будуть достатніми та відповідатимуть як інтересам позивача, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, так і інтересам відповідача, який, окрім позивача, несе обов`язок по утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2016 року народження.

Крім цього, слід зазначити, що при визначені розміру аліментів у частці від доходу відповідача, а не у відсотках по відношенню до прожиткового мінімуму, про що зазначав відповідач у своїй заяві, суд виходив з положень ст.200 СК України, проте вважає його співмірним розміру, визнаному відповідачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн, від сплати якого позивача було звільнено при зверненні до суду позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти користь та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів щомісячно на час навчання у Донецькому юридичному інституті МВС України, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трирічного віку, починаючи з 27.04.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Є. Вайновська