справа № 631/246/20
номер провадження 6/631/12/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

за участю секретаря судового засідання - Семенко А. А.,

розглянувши подання головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лугового В. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С ТА Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області звернувся головний державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луговий В. М. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Свої вимоги обґрунтував наступним. На виконанні у Нововодолазькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб коштів в сумі 460675,00 грн. В ході примусового виконання вищевказаного зведеного виконавчого провадження проведено всі виконавчі дії щодо його примусового виконання, а саме: для забезпечення виконання накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, про арешт було внесено відповідні дані до Державного реєстру обтяжень рухомого майна боржника та Реєстру речових прав на нерухоме майно; винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ для виконання. Згідно з повідомленнями банківських установ кошти на рахунках боржника відсутні. Транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані. Боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує. ОСОБА_1 навмисно не виконує рішення суду, не вживає жодних заходів щодо погашення заборгованості перед стягувачами та умисно перешкоджає виконанню рішень судів. Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», просив обмежити в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

У судове засідання головний державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луговий В. М. не з`явився, через електронну пошту надав клопотання, відповідно до якого просив розглянути подання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця

Ураховуючи, що головний державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Луговий В. М. був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, однак не з`явився у судове засідання, суд, з метою не порушення строків, передбачених ч. 4 ст. 441 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу його відсутності.

Вивчивши подання головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лугового В. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, дослідивши документи, додані на обґрунтування вимог, суд дійшов наступного.

31 липня 2012 року Нововодолазьким районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі № 2/2028/155/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 боргу у сумі 111881,00 грн. за договором позики, а також судових витрат (а. с. 2).

11 травня 2016 року постановою старшого державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Луговим В. М. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/2028/155/2012, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області 31 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 боргу у сумі 111881,00 грн. за договором позики, а також судових витрат(а. с. 3).

06 лютого 2019 року ГУ ДФС У ХАРКІСЬКІЙ ОБЛАСТІ було видано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4741-52 У з ОСОБА_1 у сумі 18276,72 грн(а. с. 4).

19 липня 2019 року постановою державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вязовою А. А. було відкрито виконавче провадження з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4741-52 У з ОСОБА_1 у сумі 18276,72 грн(а. с. 5).

29 січня 2020 року Нововодолазьким районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі № 631/756/19, провадження № 2/631/811/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 10800 доларів США, що за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України станом на 29 липня 2019 року, еквівалентно 274752,00 грн. та 2747,52 грн витрат за сплату судового збору(а. с. 6).

04 лютого 2020 року постановою головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Луговим В. М. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 631/756/19, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області 29 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 10800 доларів США, що за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України станом на 29 липня 2019 року, еквівалентно 274752,00 грн. та 2747,52 грн витрат за сплату судового збору(а. с. 7).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, встановлено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII ( 2148-08 ) від 19.10.73 року передбачено, що кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно зі ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування . Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасових обмежень громадянина України на виїзд з України може бути ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За вимогами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приписами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження, документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Державним виконавцем не надано доказів у підтвердження належного доведення до відома боржника, а саме надіслання адресату рекомендованим поштовим відправленням, або іншим способом, визначеним законом, постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження. Тобто, матеріали справи за подання головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лугового В. М. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не містять відомостей, що ОСОБА_1 обізнана щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішень суду.

Окрім того, суду не надано доказів будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у зведеному виконавчому провадженні щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних та фізичних осіб коштів в сумі 460675,00 грн, а відтак, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. ст. 1, 18, 19, 26, 28 Закону України Про виконавче провадження, ст. 441 ЦПКУкраїн,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лугового В. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 30 березня 2020 року

Суддя І. О. Пархоменко