Дата документу 09.10.2020
Справа № 937/1753/20
Провадження № 2/937/1562/20
09 жовтня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді: Іваненко О. В.,
за участю секретаря: Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Є.Є. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, пояснивши, що її колишній чоловік, як їй відомо з соціальних мереж, живе з новою сім`єю багато років на території Російської Федерації, донькою ОСОБА_8 зовсім не цікавиться, не піклується про її розвиток. Дитини в теперішній час мешкає разом з нею та її чоловіком, якого донька називає батьком.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ігнатов Є. Є. просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома та він не отримує поштове повідомлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради - надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не підтримують, на підставі Висновкук органу опіки та піклування від 18.06.2020 року.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є чоловіком позивачки з 2018 року, з якою знайомий з 2014 року. Мешкати однією сімєю вони стали з 2015 році. Донька позивачки називає його татом, в подальшому він має намір всиновити дитину. Відповідача ОСОБА_2 він останній раз бачив у 2015 році, жодного разу з цього часу відповідач не зявлявся а дзвонив, ні яким чином не цікавився дитиною.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з позивачкою вони дружать близько 5 років. Позивачка мешкає разом ОСОБА_5 , та її донька називає ОСОБА_5 батьком. Відповідача ОСОБА_2 вона ніколи не бачила, про нього нічого не знає.
В судових засіданнях свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є сусідом відповідача ОСОБА_2 з 2004 року, мешкали до 2015 року у сусідніх під`їздах. Останній раз бачив відповідача ОСОБА_2 в 2015 році. Йому відомо, що він виїхав за межі України.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Вислухав сторону позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до положень ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, 04.09.2011 року позивач ОСОБА_3 уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 , який був зареєстрований Відділом державної РАЦС по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 50, та який було розірвано рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № НОМЕР_1 та копією рішення (а.с.8,12).
Від шлюб у позивача ОСОБА_11 та відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.9).
16.06.2018 року, позивач ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ») уклала шлюб з ОСОБА_5 , який був зареєстрований Мелітопольським міським відділом державної РАЦС Головного теруправління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 342, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.14).
Згідно довідки старшого по будинку №936 від 26.02.2020 року, завіреною директором ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД», позивачка ОСОБА_12 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_5 , діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_13 (а.с.21).
Згідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Так, заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду №320/5699/17 від 02.11.2017 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 10.08.2017 року і до досягнення нею повноліття та видано виконавчий лист (а.с.15).
Постановою державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 25.06.2018 року, було відкрито виконавче провадження ВП 56658089 про примусове виконання заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду №320/5699/17 від 02.11.2017 року (а.с.15,16).
Згідно довідки «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21.02.2020р., з 26.01.2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини. За період перебування на обліку за медичною допомогою на лікування своєї малолітньої доньки зверталася її матір ОСОБА_12 , а батько - жодного разу здоров`ям дитини не цікавився, до неї на прийом приходив (а.с.22).
Згідно довідки ДНЗ «Попелюшка» комбінованого типу Мелітопольської міської ради Запорізької області № 01/14 від 21.02.2020 року, про участь батьків у вихованні дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , регулярно відвідувала ДНЗ «Попелюшка» з 01.09.2015 року по 31.08.2017 рік. За цей час, батько ОСОБА_2 , із вихователями не спілкувався, ніякої участі у загальноосвітніх заходах не брав (а.с.23).
Згідно довідки Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №14 Мелітопольської міської ради Запорізької області №22 від 25.02.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у вказаній школі у 2-В класі. Батько дитини ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки (не спілкується з вчителями, не забирає дитину до дому, не відвідує батьківські збори) (а.с.24).
Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, які надаються державою.
Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно наданого до матеріалів справи висновку Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №104/15 від 18.06.2020р. про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області 03.06.2020 р.. Члени комісії вирішили: у зв`язку з тим, що неможливо з`ясувати фактичні причини ухилення батька від участі у вихованні дитини, визначити винність його поведінки, неможливо з`ясувати думку батька та його ставлення до дитини, до позовних вимог, так як місце знаходження його невідоме, він оголошений судом у розшук, станом на сьогодні неможливо підтримати позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
З урахуванням вищевказаного, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу, більше п`яти років, не відвідував доньку, жодного разу не цікавився її суспільним життям, результатами навчання, не забирав зі школи чи дитячого садочку, не відвідував батьківських зборів не приймав участі у громадських справах дошкільних та шкільних навчальних закладів, які відвідувала донька. Фактично з вересня 2013 року позивачка ОСОБА_1 виховує доньку сама, створює їй належні умови для життя, лікування, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 свідомо самоусунувся від піклування про доньку, а саме з кінця 2015 року не піклується про здоров`я та фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не бере участі у матеріальній, грошовій, посильній трудовій, або будь-якій іншій участі у вихованні дитини.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, проявляє повну байдужість, взагалі не спілкується з дитиною, не сплачує аліменти на утримання, що, на думку суду, є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні до дитини.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 180, 182 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко