КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3043/20 Головуючий у 1-й інстанції - Жук М.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7371/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Фесенка Олександра Миколайовича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року, постановлену у складі судді Жука М.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання електронних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання електронних торгів недійсними.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у справі, у якій просила:

заборонити Державному підприємству «Сетам» та приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Телявському А.М. вчиняти будь - які дії пов`язані з переходом права власності на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності,

заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Телявському А.М. видачу акту про реалізацію нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ,

накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчиняти певні дії щодо нерухомого майна ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову в майбутньому.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Фесенко Олександр Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 таухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 .

Посилається на те, що ухвала не відповідає вимогам статей 151-153 ЦПК України. Постановляючи оскаржувану ухвалу суд порушив права АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя та стягувача у виконавчому провадженні, фактично здійснив перешкоди у виконанні судового рішення, що набрало законної сили. Зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року, яке набрало законної сили 15.04.2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» 43835 дол. США 71 цент кредитної заборгованості. Крім того, квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці АБ «Укргазбанк». Суд не навів жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно, не вказав яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову буде гарантією задоволення вимог позивача при поданні ним відповідного позову. Крім того, вказане майно було описане та арештоване приватним виконавцем у зв`язку з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» боргу за договором позики.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року у вказаній справі позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику, а також скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року, яка є предметом апеляційного оскарження. Зазначає, що за наслідками складеного приватним виконавцем акту про проведені електронні торги та набуття ТОВ «Рент-Профіт Плюс» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в контексті норм Закону України «Про іпотеку» права ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя спірної квартири припинилися, а тому вказана ухвала не порушує права ПАТ АБ «Укргазбанк». У поданій скарзі не вказано яким саме чином накладений арешт на квартиру перешкоджатиме виконанню рішення про стягнення заборгованості та які невідворотні наслідки зазнає банк за період розгляду справи судом на предмет законності реєстрації за ТОВ «Рент - Профіт Плюс» права власності на спірне нерухоме майно.

В судовому засіданні представник скаржника ПАТ АБ «Укргазбанк» підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що станом на день розгляду апеляційної скарги ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову вжиті оскаржуваною ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року.

Проте, в судовому засіданні 02 червня 2020 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просив суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом доПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», про визнання електронних торгів недійсними.

Позивач пояснила, що на електронних торгах, що відбулись 20 лютого 2020 року було реалізовано нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , законним власником якого є ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про передачу належної ОСОБА_1 квартири на примусову реалізацію через систему СЕТАМ, приватний виконавець Телявський А.М. залишив поза увагою те, що на спірні правовідносини поширюють свою дію положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який забороняє примусову реалізацію майна, наданого як забезпечення зобов`язань громадян України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, доводи на підтвердження чого наведено у позовній заяві.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що продаж вказаної квартири на торгах та перехід права власності на це майно до будь - якої іншої особи та його фактичне відчуження спричинить їй як власнику вказаної квартири необґрунтовану майнову шкоду та унеможливить фактичне відновлення майнових прав порушених внаслідок таких дій.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами про визнання недійсними електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, суд дійшов вірного висновку, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, що вказане майно було описано та арештовано приватним виконавцем у зв`язку з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу за договором позики, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки саме питання щодо наявності права чи заборони на здійснення примусової реалізації арештованого майна (квартири) належної ОСОБА_1 має вирішуватись в межах поданого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 пояснила, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 51485851 від 05 березня 2020 року зареєстровано за ТОВ «Рент - Профіт Плюс».

За наслідками складення приватним виконавцем акту про проведені прилюдні торги та набуття ТОВ «Рент - Профіт Плюс» права власності на спірну квартиру, права ПАТ КБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя спірної квартири припинилися.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника про те, що оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову порушуються права ПАТ КБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги, що при розгляді клопотання про забезпечення позову суд не вчинив дій щодо перевірки відповідності вказаного клопотання вимогам статті 151 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані твердження не спростовують правильність висновків суду та не впливають на законність постановленої ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Фесенка Олександра Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.