Провадження № 2/686/5440/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/25926/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства приватна виробничо-комерційна фірма «Західно-українська будівельна компанія»

про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до приватного підприємства приватна виробничо-комерційна фірма «Західно-українська будівельна компанія» в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» щодо не нарахування та невиплати (недоплати) йому заробітної плати за період від 20.01.2019 по 31.12.2019 року станом на день звільнення 31.12.2019 року, зобов`язати ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» нарахувати та виплатити належну йому недоплачену заробітну плату за період з 20.01.2019 по 31.12.2019 рік у повному належному обсязі у розмірі 49 500 грн. та зобов`язати відповідача виплатити компенсацію моральної шкоди у розмірі 40 500 грн. Позов мотивує тим, що працював на посаді механіка на Приватному підприємстві приватній виробничо - комерційній фірмі «Західно-українська будівельна компанія» у період з 01.06.2018 по 31.12.2019 рік. 31.12.2019 року його було звільнено з посади за згодою сторін, однак у день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок і станом на день звернення із позовом існує заборгованість по виплаті заробітної плати. Через такі дії відповідача позивач змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді механіка на Приватному підприємстві приватній виробничо - комерційній фірмі «Західно-українська будівельна компанія» у період з 01.06.2018 по 31.12.2019 рік, що підтверджується копією трудової книжки.

31.12.2019 року його було звільнено з посади механіка ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» наказом № 23/10 від 26.12.2019 року відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (за згодою сторін), що підтверджується копією трудової книжки.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 Кодексу Законів про Працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Станом на момент подання цієї позовної заяви, усієї суми належних позивачу до виплати коштів, згідно чинного законодавства України, не було виплачено, тобто існує реальна заборгованість по виплаті йому суми заробітної плати відповідно до фактично відпрацьованого часу/виконаних робіт у повній належній сумі за період роботи з 01.01.2019 по 31.12.2019 року, доказів іншого суду не надано.

Позивачем було здійснено звернення до Управління праці та соціального захисту населення у м. Хмельницький щодо неправомірних дій відповідача з невиплати належних йому сум та 17.07.2020 року за вих. № 5541 йому була надіслана відповідь, у якій вказані спроби Управління праці та соціального захисту населення у м. Хмельницький зв`язатися із керівництвом ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія», що не дало позитивних результатів.

Позивач зазначає, що такими діями відповідача йому та його родині завдано не лише матеріальну, а й моральну шкоду, а саме: за весь час невиплати йому заробітної плати сума заощаджень значно зменшилась, що призвело то погіршення рівня його життя.

Виходячи із даних, зазначених у Виписці по надходженням по картці/рахунку за період від 01.06.2018 по 31.12.2019 рр. (особиста банківська карта ОСОБА_1 , на яку здійснювалися усі нарахування (заробітна плата, премії тощо) зі сторони ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» на його рахунок не було здійснено усіх належних надходжень, а саме: заробітна плата, премії, інші винагороди та доплати, у зв`язку із чим позивачем недоотримано за період роботи з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року заробітну плату та інші суміжні виплати на загальну суму 49 500 гривень.

Ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» визначає, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення 31.12.2019 р., відповідач письмово не повідомив ОСОБА_1 про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних працівнику коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 49 500 грн. недоплаченої заробітної плати.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди на користь позивача, то суд виходить з наступного.

Так, дійсно, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір завданої ОСОБА_1 моральної шкоди він оцінив в 40 500 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В позовній заяві позивач надав пояснення щодо заподіяної йому моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, яка полягає в перенесених ним душевних стражданнях та переживаннях у зв`язку із тим, що недоотримання належних йому, відповідно до чинного законодавства та відпрацьованих годин роботи/виконаних завдань, коштів, спричинило йому моральну шкоду у вигляді відсутності зароблених ним коштів - порушення права на вільне володіння майном, що законно належить йому, моральних переживаннях, скрутне фінансове становище, постійних обіцянок і відсутності будь - яких дій, ігнорування з боку ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія».

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій відповідача, що полягала у невиплаті в повному обсязі заробітної плати та визначає розмір моральної шкоди в 1 000 грн., такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. В решті слід відмовити.

Керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263 265, 280 ЦПК України, ст..ст.115-117, 237-1, 233 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» щодо не нарахування та невиплати (недоплати) ОСОБА_1 заробітної плати за період від 20.01.2019 по 31.12.2019 року станом на день звільнення 31.12.2019 року.

Зобов`язати ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» (, адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Озерна 20) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заробітну плату за період з 20.01.2019 по 31.12.2019 рік у розмірі 49 500 грн.

Зобов`язати ПП ПВКФ «Західно - українська будівельна компанія» виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.12.2020 року.

Суддя