У Х В А Л А

номер справи 752/6058/20

провадження номер 2/752/4856/20

06.04.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. роглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Занд-Трейд» до ОСОБА_1 , Громадської організації «Спільна Варта» про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року представник позивача ТОВ «Занд-Тренд» звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , Громадської організації «Спільна Варта» про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями, в якому просив стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача збитки в розмірі 640000,00 грн., що завдані господарській діяльності ТОВ «Занд-Тренд» внаслідок незаконного блокування групою осіб, які представляються ГО «Спільна варта» під керівництвом ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити за наступних підстав.

Так, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа та якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вбачається, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Стаття 4 ГПК України передбачає право юридичної особи на звернення до господарського суду.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Занд-Трейд» є юридичною особою та Громадське об`єднання «Спільна Варта» є також юридичною особою, одним із засновників якого є відповідач ОСОБА_1

Спори, що виникають між юридичними особами та їх представниками при реалізації ними своїх функцій, за своїм суб`єктним складом підвідомчі господарським судам, а тому господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності.

В даному випадку позивач ТОВ «Занд-Трейд» заявило вимоги до керівника ГО «Спільна Варта» та до самої громадської організації «Спільна Варта» про відшкодування збитків, завданих господарській діяльності товариства, а тому за своїм суб`єктним складом даний спір підпадає під дію статті 4 ГПК України, а тому останній підвідомчий господарському суду.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановись обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - «ЄСПЛ», «;Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також, за положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження усправі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, .... крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги суб`єктний склад сторін, підстави та предмет позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, оскільки, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. 19, п.1 ч.1 ст. 186, ст.ст. 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Занд-Трейд» до ОСОБА_1 , Громадської організації «Спільна Варта» про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями.

Роз`яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Кижва шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко