Справа № 209/4121/19
Провадження № 2/209/337/20
25 травня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
представника позивачки - адвоката Поршика М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що з 18 вересня 2019 року вона визнана відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю її матері ОСОБА_3 та відомості про це внесені до особового рахунку № НОМЕР_1 на квартиру. Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» від 20 вересня 2019 року у квартирі по АДРЕСА_1 зареєстрована вона, позивачка, її син ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 , який є її братом. Відповідач тривалий час не мешкає у спірній квартирі, його місцезнаходження їй невідомо, будь-яких перешкод в користуванні квартирою вона йому не чинила. Вона самостійно сплачує всі комунальні послуги по квартирі, у тому числі ті, що нараховуються у зв`язку з реєстрацією у квартирі відповідача. Також реєстрація у квартирі відповідача є перешкодою для оформлення пільг та субсидій.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити заочне рішення.
Позивачка ОСОБА_1 у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог, просила позов задовольнити та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що відповідач є її рідним братом по матері. Раніше відповідач мешкав у м. Санкт-Петербург, а в 1998 році повернувся до м. Кам`янське. Він зловживав алкогольними напоями. У 2006 році він залишив спірну квартиру, і з того часу не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин. Вказану квартиру отримав її батько ОСОБА_5 на сім`ю у складі: матері ОСОБА_3 , її, позивачки, сестри ОСОБА_6 та брата ОСОБА_2 . У 2012 році вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». У 1995 -1996 році батько залишив сім`ю та пішов з квартири, потім він помер. Сестра ОСОБА_6 зареєструвала шлюб та змінила місце проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Відповідач залишив квартиру ще у 2006 році. Він зловживав спиртними напоями і де він мешкав та мешкає в теперішній час, їй невідомо. Їй взагалі невідомо, чи живий він. У 2012 році вона бачила знайомого брата, який казав, що десь бачив відповідача у стані алкогольного сп`яніння. Більше про брата вона нічого не чула. З 2006 року до теперішнього часу відповідач до спірної квартири не приходив, не цікавився нею, не був присутнім по похоронах матері. Вона не чинила відповідачу перешкоди у проживанні в квартирі.
Представник позивачки - адвокат Поршик М.В. у вступному слові підтримував позовні вимоги ОСОБА_1 та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Вислухавши вступне слово позивачки, її показання, як свідка, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 26 жовтня 1990 року по теперішній час зареєстрована та мешкає у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 вересня 2019 року є відповідальним наймачем вказаної квартири, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру № 3170119 (а.с. 8), наказом адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради від 18 вересня 2019 року «Про зміну договору найму житлового приміщення ( а.с. 7).
Вказана квартира, згідно особового рахунку, не приватизована, складається із чотирьох житлових кімнат, має житлову площу 56,0 кв.м. та загальну площу 86,7 кв.м.
У позовній заяві та в судовому засіданні позивачка стверджувала, що відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час, його місцезнаходження їй невідомо, останній раз вона чула про брата, який зловживав алкогольними напоями, від його знайомого у 2012 році.
Те, що відповідач не мешкає у спірній квартирі з 2006 року по теперішній час, підтверджується актом про непроживання від 10 січня 2020 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартир АДРЕСА_2 ( ОСОБА_10 ) та № 7 ( ОСОБА_11 ) будинку АДРЕСА_3 , та затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 24).
Позивачка ОСОБА_1 , яка була допитана судом як свідок, також підтвердила, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без поважних причин не мешкає у квартирі по АДРЕСА_1 , з 2006 року по теперішній час, не приходив до квартири, не цікавиться нею, і вона не чинила відповідачу перешкоди у проживанні в квартирі.
Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 залишив квартиру добровільно і перешкоди в користуванні спірною квартирою позивачка відповідачу не чинила.
Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 відсутній в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому його необхідно визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття його з реєстрації, що відноситься до компетенції відповідного органу реєстрації.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.
Повне судове рішення складено до 03 червня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання заяви про перегляд заочного рішення та строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.