Ухвала

04 червня 2020 року

м. Київ

справа № 558/70/19

провадження №61-5893ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду від 06 листопада 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Боремельська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду від 06 листопада 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень та підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У червні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 , надіслана на виконання вимог ухвали від 13 квітня 2020 року, з якої вбачається, що зазначені недоліки не усунуто.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Враховуючи, що уточнена касаційна скарга не містить підстав касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 13 квітня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Враховуючи наявність підстав для повернення касаційної скарги ОСОБА_1 , клопотання про звільнення від сплати судового збору, заявлене ним в уточненій касаційній скарзі, не потребує вирішення.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду від 06 листопада 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара