Справа № 212/3454/20
У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без повідомлення осіб та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Морозової Ольги Сергіївни про забезпечення позову,

встановив:

19 жовтня 2020 року до суду надійшла вищезазначена заява представника відповідача-позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в якій остання просить суд вжити заходи забезпечення зустрічного позову шляхом заборони АТ «Оператор газорозподільних систем «Криворіжгаз» вчиняти дії з припинення, обмеження та відключення від газопостачання житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог послалася на те, що до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу подано зустрічну позовну заяву до АТ «Оператор газорозподільних систем «Криворіжгаз» про визнання незаконним акту про порушення у порядку захисту прав споживачів. Зазначила, що на особистий номер мобільного телефону ОСОБА_1 надійшло повідомлення про відключення газопостачання її домоволодіння через несплату суми боргу, тоді як відповідно до чинного законодавства, якщо нарахування вартості не облікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, то така заборгованість не вважається простроченою, а відключення її будинку від газопостачання в період опалювального сезону, до вирішення судом справи за позовом АТ «Оператор газорозподільних систем «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом про визнання незаконним акту про порушення у порядку захисту прав споживачів , порушить конституційні права та призведе до загрози життя та здоров`я ОСОБА_1 та її літнього батька ОСОБА_3 , який зареєстрований за спірною адресою та який потребує догляду.

На думку заявника, такий спосіб забезпечення позову є співмірним із переслідуваною метою, а саме з його право на ефективний захист, а також неприйняття якого може вплинути на його спосіб життя і здоров`я, оскільки газ необхідний не тільки для приготування їжі, але й для обігрівання житла.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданих документів, а також оцінивши обґрунтування заявлених позивачем вимог за зустрічним позовом щодо забезпечення позову шляхом заборони припинення, обмеження та відключення газу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви 29 листопада 2019 року співробітниками АТ «Криворіжгаз» був демонтований з метою направлення на експертизу газовий лічильник в домоволодінні ОСОБА_1 , про що був складений відповідний Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки.

На підставі Акту експертизи лічильника № 1684 від 04.12.2019, яким встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу,лічильник непридатний до подальшої експлуатації, 12.12.2019 року АТ «Криворіжгаз» прийнято протокольне рішення № 91 про задоволення акту про порушення та донарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу на суму 39991,35 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист. При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності нарахування не облікованого об`єму природного газу внаслідок несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника, позивачем доведено про те, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Окрім цього, суд враховує, що в зимовий період часу примусове припинення газопостачання до житла позивача, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я його та його сім`ї, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивача не буде необхідним у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 «Кривіцька та Кривіцькій проти України» п. 44).

Однак, суд звертає увагу на неприпустимість заборони АТ «ОГС «Криворіжгаз» вчиняти дії спрямовані на припинення газопостачання в домоволодінні позивача, оскільки це порушує Правила безпеки системи газопостачання, що може спричинити небезпеку для оточуючих.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

З урахуванням того, що газопостачання АТ «ОГС Криворіжгаз» можливе лише при суворому дотриманні Правил безпеки системи газопостачання, обмеження права АТ «ОГС Криворіжгаз» на припинення газопостачання в домоволодінні позивача, може спричинити обмеженню прав та обов`язків газопостачальника в разі запобігання аварійній ситуації.

Таким чином, суд вважає за можливе заборонити АТ «ОГС Криворіжгаз» вживати заходи щодо відключення домоволодіння ОСОБА_1 через існування заборгованості по вартості з не облікованого (донарахованого) природного газу, а тому в такому випадку, на думку суду, вжиття такого виду забезпечення позову як заборона відключення газу не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, який не позбавлений права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду і в подальшому пред`явити вимоги до позивача по сплаті цієї вартості, а також забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто буде сприяти ефективному захисту прав позивача.

Що стосується вимог заявника про вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішення у справі за його позовом, суд вважає такі вимоги необґрунтованими і такими, що не відповідають положенням Цивільного процесуального кодексу України, зокрема ст. 158, якою регламентовано порядок скасування заходів забезпечення позову як в разі задоволення позову, так і у випадку відмови в позові.

Керуючись ст. 149-151, 153, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Морозової О.С. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити АТ «Оператор газорозподільних систем «Криворіжгаз» вчиняти дії щодо відключення від газопостачання, через існування заборгованості по вартості з не облікованого (донарахованого) природного газу домоволодіння АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику, заінтересованим особам, уповноваженим на виконання органам негайно.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду складена та підписана 21 жовтня 2020 року.

Суддя О. Н. Борис