Справа № 509/6835/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року. суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Державного реєстратора Комунального підприємства «Аґенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, приватний нотаріус Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драна Людмила Андріївна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2019 року, представник позивачів ГУ Держгеокадастру в Одеській області, звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, який в подальшому збільшив, та в остаточній редакції якого від 25.03.2020 р. просив суд, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер : 48391288 від 27.08.2019 р., прийняте державним реєстратором КП «Аґенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. на підставі наказу від 31.07.2019 р. № 15-3839/13-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», визнати недійсним нотаріально посвідчений договір дарування від 06.09.2019 р. (реєстр. № 1132), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48567218 від 06.09.2019 р. на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 № 1132 від 06.09.2019 р. та стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати.

Розпорядженням керівника апарату Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.10.2020 р. № 307/20 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ в провадження судді Гандзій Д.М. були повторно, після задоволення відводу судді Кочко В.К. були розподілені вказані матеріали цивільної справи.

Однак, суддя Гандзій Д.М. підлягає самовідводу у даному провадженні, виходячи з наступного.

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області у складі судді Гандзій Д.М. від 24.09.2020 р. була задоволена заява відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Гандзій Д.М. по розгляду цивільної справи за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Державного реєстратора КП «Аґенція реєстраційних послуг» Манюти С.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, приватний нотаріус Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драна Л.А. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору дарування.

Так, однією з позовних вимог у справі № 509/6835/19 є вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48567218 від 06.09.2019 р. на підставі договору дарування № 1132 від 06.09.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким був заявлений відвід головуючому судді Гандзій Д.М. і який був задоволений судом ухвалою від 24.09.2020 р.

Вказані цивільні справи пов`язані між собою і спірні правовідносини випливають з одних і тих оспорюваних нотаріально посвідчених договорів дарування і стосуються суміжних спірних земельних ділянок, які за твердженням позивачів належать Таїровський с/р, фігурантами по яким є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заяву про відвід якого, стосовно судді Гандзій Д.М. було розглянуто та задоволено судом.

Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють и?ого наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка и?ого заявила, повинна викласти відомі і?и? обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні. Безпідставні і немотивовані відводи не повинні розглядатися.

Згідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України та Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Пунктами 1,2 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до Закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Також, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Відповідно до ст. 6 Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом Украі?ни № 475/97-ВР від17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливии? і публічнии? розгляд и?ого справи упродовж розумного строку».

Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93).

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 р. - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Практика ЄСПЛ з цього приводу зводиться до встановлення неупередженості суддів та відводів.

Учасник справи може ставити питання про відвід на підставі будь-якого, мінімального сумніву.

На це, суд повинен надати гарантії власної неупередженості поза розумним сумнівом. За відсутності таких гарантій, переконливих для сторонньої, раціональної людини - суддя має вийти зі справи («Паунович проти Сербії» № 54574/07).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Михайлова проти України" від 6 березня 2018 року, визнав порушення ч. 1 (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності) і ч. 3(б) ст. 6 (щодо недостатності часу і засобів для підготовки захисту), зазначивши, що обставинами, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо. Проте для того, щоб дані обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними сторонами справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 17.09.2019 р. виніс постанову у справі №277/599/15-к, в якій вказав, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з: суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі; об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Як вказує ВС у мотивувальній частині рішення: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)».

Суд вважає, що заяву про самовідвід Гандзій Д.М. слід задовольнити з огляду на вимоги ч. 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України та наведеної вище практики ЄСПЛ щодо існування обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Гандзій Д.М. з боку відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та з метою запобігання обставин, які викликають сумніви в об`єктивності при здійсненні правосуддя по даній справі, яка безпосередньо пов`язана з цивільною справою за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Державного реєстратора КП «Аґенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, приватний нотаріус Світловодського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драна Людмила Андріївна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору дарування, по якій було задоволено відвід судді Гандзій Д.М. за заявою відповідача ОСОБА_6 , заінтересованості певних суб`єктів та можливого скасування рішення суду з підстав незаконного складу суду при розгляді вищевказаної цивільної справи, беручи до уваги вказану вище практику ВСУ та ЄСПЛ, суд вважає необхідним задовольнити заяву про відвід судді в порядку ст.ст. 36,40 ЦПК України, якими передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу і задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 статті 39 ЦПК України - відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) - дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Керуючись ст.ст. 36-41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

1.Заяву про самовідвід судді Гандзій Д.М. задовольнити ;

2.Суддя по вказаній цивільній справі, який призначить справу до розгляду, буде визначений Автоматизованою системою документообігу суду, згідно ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гандзій Д.М.