СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/420/20
ун. № 106/879/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Бабич Н.Д.

при секретарі: Волошину А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВ "Вердикт Капітал" - Радченко В.Ю. про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 року до суду надійшла зазначена заява.

Підсудність даної заяви визначена на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 27.04.2020 року у відповідності до ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 26.03.2013 р. задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим від 31.07.2013 р., рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 26.03.2013 р. змінено в частині стягнення суми заборгованості та судового збору, надання розстрочки виконання рішення суду. В іншій частині залишено без змін.

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони правонаступником, посилаючись на те, що 22.05.2019 року між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Родовід Банк" відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останній набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №28.4/АА-456.05.2.

Враховуючи, що відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження у справі, заявник звернувся з цією заявою до суду.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату та місце розгляду справи.

Заявник, стягувач, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви шляхом направлення судової повістки, у судове засідання своїх представників не направили, клопотання про його перенесення, або розгляд заяви у їх відсутність не подали, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд заяви у їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у відсутність сторін, їх представників, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 26.03.2013 р. задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим від 31.07.2013 р., рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 26.03.2013 р. змінено в частині стягнення суми заборгованості та судового збору, надання розстрочки виконання рішення суду. В іншій частині залишено без змін.

22.05.2019 року між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Родовід Банк" відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останній набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №28.4/АА-456.05.2. (а.с21--23, 24-59)

Тобто, заявником суду доведено набуття права вимоги ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором, який був укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та ст.ст. 37, 77, 78, 81, 258-260, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ведикт Капітал» (, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз 5-б) у справі № 2/106/439/13 за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №28.4/АА-456.05.2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ БАБИЧ Н.Д.