ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

01 червня 2020 року

м. Харків

справа № 644/8232/19

провадження № 22-ц/818/2754/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року, ухвалене суддею Сітало А.К., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14000,05 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що 18.02.2017 року приблизно о 11-09 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем УАЗ 3741, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на парковці супермаркету «Класс», розташованому по пр. Архітектора Альошина, 8 в м. Харкові, рухався заднім ходом, не впевнився в безпеці руху, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на автопавільйон для очікування громадського транспорту (зупиночний павільйон), внаслідок чого розбив скло автопавільйону для очікування громадського транспорту, у зв`язку з чим було завдано матеріальну шкоду власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Індустріальний».

Право власності на пошкоджений під час зазначеної ДТП автопавільйон підтверджується договором підряду № 18/08/16 від 18.08.2016 року, укладеним між ТОВ «ГЕНПРОФБУД» та ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний».

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16.03.2017 року по справі № 644/1419/17 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України, реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Розмір майнової шкоди, завданої ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» відповідачем ОСОБА_2 в результаті ДТП складає 14000,05 грн. з урахуванням ПДВ. Розмір завданої майнової шкоди ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» внаслідок ДТП ґрунтується на підставі загальної вартості робіт з ремонту автопавільйону для очікування громадського транспорту біля парковки супермаркету « Класс », розташованому по пр. Архітектора Альошина, 8 в м. Харкові , за договором підряду № 11/04 від 11.04.2017 року, укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» та ФО-П ОСОБА_3 .

Позивач вказує на те, що внаслідок скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» завдано майнову шкоду в розмірі 14000,05 грн.

24.09.2019 року між ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 (новим кредитором) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору за зобов`язанням щодо відшкодування майнової шкоди завданої ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.02.2017 року.

На підставі викладеного, у ОСОБА_1 замість ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний», виникло право вимоги до ОСОБА_2 , щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 14000,05 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що відповідач в своїй заяві визнав факт вчинення ним ДТП та пошкодження автопавільйону, тому вважає, що дані обставини є доведеними. Вказує, що право власності на пошкоджений під час ДТП автопавільйон для очікування громадського транспорту підтверджується договором підряду № 18/08/16 від 18.08.2016 року, укладеним між ТОВ «Генпрофбуд» та ТОВ «Торговий дім «Індустріальний». Зазначає, що розмір завданої майнової шкоди за фактом ДТП ґрунтується на підставі загальної вартості робіт з ремонту автопавільйону. Звертає увагу суду на те, що право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про її відшкодування може бути пред`явлена безпосередньо до винного, навіть якщо його відповідальність застрахована (постанова ВС у справі № 344/10730/15-ц від 14.02.2018 року). Зазначає, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.10.2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 27.02.2018 року на від 22.05.2018 року постановлені за участі інших сторін, відносно іншого відповідача не є належним доказом по справі 644/8232/19 та не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку доказування.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересіів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів на підтвердження того, що пошкоджений відповідачем павільйон для очікування громадського транспорту належить ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний», яке в подальшому відступило право вимоги ОСОБА_1 , а також документів на підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна позивачем не надано.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.02.2017 року приблизно об 11:00 годині, за адресою: м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 8, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки УАЗ 3741, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті порушення правил дорожнього руху розбив скло автопавільйону для очікування громадського транспорту.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16.03.2017 року по справі № 644/1419/17 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відмовляючи у задоволенні позову через відсутність доказів, суд першої інстанції не надав оцінку договору підряду № 18/08/16 від 18.08.2016 року, укладеному між ТОВ «Генпрофбуд» та ТОВ «Торговий дім «Індустріальний», згідно якого підрядчик зобов`язується виконати роботи по установці та монтажу автопавільйону для очікування громадського транспорту біля супермаркету « Класс » по проспекту Архітектора Альошина, 8 в м . Харкові ; договору підряду № 11/04 від 11.04.2017 року, укладеному між ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» та ФО-П ОСОБА_3 , щодо підтвердження розміру завданої внаслідок ДТП майнової шкоди, яка ґрунтується на підставі загальної вартості робіт з ремонту автопавільйону для очікування громадського транспорту біля парковки супермаркету « Класс », розташованому по пр. Архітектора Альошина, 8 в м. Харкові ; договору про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор (ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний») відступає, а новий кредитор ( ОСОБА_1 ) набуває право вимоги, належне первісному кредитору за зобов`язанням щодо відшкодування майнової шкоди завданої ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.02.2017 року у вигляді пошкодженого скла автопавільйону для очікування громадського транспорту біля парковки супермаркету « Класс », розташованому по пр . Архітектора Альошина, 8 в м . Харкові , який належить ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний».

На підтвердження права грошової вимоги до ОСОБА_2 щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 14000,05 грн., позивачем ОСОБА_1 надано Договір про відступлення права вимог від 24.09.2019 року, укладений між ТОВ «Торговий Дім «Індустріальний» та ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «UNIVES», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 0897818, що прямо вбачається з рішення Апеляційного суду Харківської області від 27.02.2018 року (а.с. 54).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з наданнясвоєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом № 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такі висновки відповідають постанові Великої Палати Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «UNIVES», яка є страховиком відповідача.

За таких обставин, покладення обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача є передчасним.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову із наведених вище підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В.Маміна