Справа № 274/6898/20 Провадження № 2-з/0274/47/20
11.12.2020 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі Суд), розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука А.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,-
Представник заявника подав до суду заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої вказано, що 05 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 . Проте, спільне життя сторін не склалося й 15.09.2020 рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області шлюб було розірвано. За час шлюбних відносин на спільні кошти сторони придбали автомобіль марки ВАЗ 2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . На пропозицію поділити належний сторонам на праві спільної сумісної власності вказаний автомобіль шляхом сплати заявнику Ѕ частини його вартості, відповідач відмовився, що стало підставою звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя (автомобіля). Однак, від спільних знайомих заявнику стало відомо, що колишній чоловік має намір продати вищевказаний автомобіль та шукає покупців, а відтак існує загроза відчуження майна, яке є предметом спору між сторонами.
Суд розглядає заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.
Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Статтею 124 Конституції Українивизначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
При цьому відповідно до частини другоїстатті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, та врахувавши, що спосіб забезпечення шляхом накладення арешту на спірну квартиру є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Частинами 5, 6 ст. 153 ЦПК України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Заяву про забезпечення позову подано під час розгляду судом справи про поділ спільного майна подружжя, а саме транспортного засобу марки ВАЗ 2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Листом від 17.11.2020 №786 Територіальним сервісним центром МВС №1842 повідомлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано та перебуває у власності транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення, оскільки між сторонами дійсно можливий спір щодо транспортного засобу марки ВАЗ 2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а невжиття даного виду забезпечення позову до вирішення справи по суті може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд -
Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука А.О. про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Т.Б.Большакова