Ухвала

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 2-131/07

провадження № 61-46359св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 11 квітня 2018 року у складі судді Палюх Н. М. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

У вересні 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та вселення.

У листопаді 2004 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилено, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 квітня 2009 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилено, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2008 року залишено без змін.

Короткий зміст поданих заяв про перегляд рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами та ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

У липні 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду першої інстанції з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року зупинено провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року до вирішення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Залізничного РВ ЛМУ УМВС України про визнання протиправними дій та визнання відсутності повноважень.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2012 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року залишено без задоволення.

У квітні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вдруге звернулися до суду першої інстанції з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 квітня 2012 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня

2007 року залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2012 року відхилено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2012 року залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 квітня 2012 року задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 квітня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2013 року.

У травні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втретє звернулися до суду першої інстанції з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня

2007 року залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2007 року.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня

2018 року залишено без змін.

Короткий зміст доводів касаційної скарги

У касаційній скарзі, яка була подана до Верховного Суду у жовтні 2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просили скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги).

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак