РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"24" березня 2020 р. 145/2066/19

2/145/275/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки і піклування Берегуляк А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що у його сім"ї з початку жовтня 2014 року і до цього часу проживає неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана дитина була народжена в результаті нетривалих фактичних шлюбних стосунків матері дитини - ОСОБА_3 з сином його співмешканки - ОСОБА_5 .

В актовому записі про народження дитини № 156 від 14 серпня 2012 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області батько дитини записаний зі слів матері.

На початку жовтня відповідачка у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України та початком бойових дій, безпосередньо в районі м. Дебальцеве Донецької області, де вони з дитиною проживали, виїхала до нього в смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, однак невдовзі, залишивши сина йому, поїхала влаштовувати своє життя в Російську Федерацію.

Відповідачка, як мати зобов`язана брати участь у вихованні сина, однак вона протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

З 2014 року відповідачка жодного разу не бачилася з сином і не виявляла такого бажання, не вітала дитину із днями народження, іншими святами, за весь період навчання сина в дошкільній навчальній установі та в школі, жодного разу ці навчальні заклади не відвідувала на батьківські збори не з`являлася, життям дитини не цікавилася, участі в утриманні сина не брала, дитина матері не знає.

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських

прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку до його повноліття шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи стягувати з дня звернення до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що він проживав однією сім`єю з ОСОБА_6 протягом 20 років. Померла вона ІНФОРМАЦІЯ_2 . В неї залишився син ОСОБА_7 , який постійно пиячить, змінює місця проживання. Постійно в конфлікті з поліцією. Він визнає за свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він був на заробітках в Москві, де співмешкав із ОСОБА_8 , яка від нього завагітніла і народжувати поїхала до матері в Луганську область, де в неї вже є старший син. Коли почалась війна, вона разом із своєю сестрою ОСОБА_9 приїхали до них в смт Сутиски, де залишили дитину у бабусі, а самі поїхали в Москву . ОСОБА_11 ще дзвонила та висилала одяг. А в 1916 році перестала цікавитись дитиною, а потім зі слів її сестри і сама зникла та зв`язок з нею припинився. Зараз він особисто опікується дитиною, ОСОБА_12 навчається в другому класі Сутисківської середньої школи.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому. Пояснив, що мати дитини протягом 5 років вихованням дитини не займається і не цікавиться.

Відповідач ОСОБА_3 двічі 26.02.2020 року, 24.03.2020 року не з`явилася в судове засідання, хоч про слухання справи повідомлена своєчасно, через розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлений в розмірі 2218 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

З початку жовтня 2014 року і до цього часу в сім`ї позивача проживає неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дитини ОСОБА_3 , перебуваючи на заробітках в м. Москва перебувала в нетривалих фактичних шлюбних стосунках з сином співмешканки позивача - ОСОБА_5 .

В актовому записі про народження дитини № 156 від 14 серпня 2012 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області батько дитини записаний зі слів матері (а.с. 12).

Факт ухилення відповідачки від своїх обов`язків по вихованню дитини стверджується довідкою виконкому Сутисківської селищної ради № 891 від 16.05.2019 року про склад сім`ї (а.с. 6), згідно якої неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 входить до складу сім`ї ОСОБА_1 та проживає разом з ним; актом обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_4 від 23.05.2019 року, складеним комісією Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області (а.с. 7), яким зафіксовано, що дитина з жовтня 2014 року проживає по АДРЕСА_1 у сім`ї ОСОБА_4 , навчається у 1 класі Сутисківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, однак мати дитини з 2014 року з нею не проживає, участі у вихованні дитини не бере, життям та здоров`ям сина не цікавиться, вихованням та утриманням дитини займається ОСОБА_1 ; довідкою Сутисківського дошкільного навчального закладу «Пролісок» від 16.05.2019 року № 16 (а.с. 8), з якої вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 , 2012 року народження, відвідував даний дошкільний навчальний заклад з 15.04.2015 року по 26.06.2018 року, при цьому за період перебування дитини в ДНЗ матір ОСОБА_8 участі в освітньому процесі сина не приймала; довідкою Сутисківської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 16.05.2019 року № 25, з якої вбачається що за період навчання ОСОБА_4 в школі, мати дитини жодного разу не цікавилася успіхами дитини та контакту з вчителькою не підтримує (а.с. 9); а також показаннями свідків.

Представник органу опіки і піклування Берегуляк А.Л., допитана в якості свідка, показала, що працює із даною сім`єю із 2014 року, оскільки до служби у справах дітей Тиврівської РДА звернулась ОСОБА_13 та повідомила, що її син ОСОБА_7 проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_3 в Москві, де вони були разом на заробітках. Він приїхав раніше, а відповідачка приїхала через 2 місяці із своєю сестрою і привезли ОСОБА_4 , якому було 2 роки. ОСОБА_3 родом із Луганської області і там вже йшла війна, тому до своєї мами дитину завезти не може і залишилась проживати в смт Сутисках в будинку ОСОБА_6 , працювала в садку в с. Лука Мелешківська, а її син в той час знову поїхав в Москву. Через кілька тижнів вона також поїхала із сестрою в Москву на заробітки, а бабушку ОСОБА_13 попросила доглянути за дитиною. Ще біля двох років ОСОБА_8 та її сестра дзвонили до ОСОБА_15 та висилали гроші для дитини. Потім ОСОБА_8 загубила паспорт і сама десь пропала. Тепер іноді дзвонить до неї особисто сестра відповідачки - тітка хлопчика. ОСОБА_9 просила, щоб допомогли дитині і ОСОБА_16 , який після смерті бабушки ОСОБА_15 доглядає дитину. ОСОБА_9 говорила, що вже біля двох років не знає де її сестра - мати хлопчика, вона "спилася" і "бомжувала" в Луганську. До дитини відповідачка не дзвонила біля 4 років.

Свідок ОСОБА_17 дала показання про те, що вона соц. працівник. Вона була багато років знайома з ОСОБА_6 і та їй розповіла, що в 2014 році до неї приїхала бувша співмешканка її сина ОСОБА_18 і привезла двохрічного хлопчика ОСОБА_19 , пояснила, що це син її сина ОСОБА_20 . В Луганську зараз війна і вона поживе із сином в неї, а через кілька місяців вона залишила сина на бабусю і знову поїхала, чи то в Москву , чи в Луганськ. Вихованням хлопчика займалась бабуся ОСОБА_15 та її громадянський чоловік ОСОБА_1 . Батько хлопчика веде антигромадський спосіб життя, пиячить, краде, негативно веде себе вдома і після смерті ОСОБА_15 утриманням і вихованням хлопчика займався ОСОБА_1 , а мама нічим не допомагає і дитиною не цікавиться.

Свідок ОСОБА_21 дала показання про те, що вона дружила із співмешканкою позивача ОСОБА_6 і часто бувала в неї вдома. В 2014 році до неї приїхали ОСОБА_8 із сестрою та двохрічним хлопчиком, говорила, що дитина від сина ОСОБА_22 . ОСОБА_23 доглянути дитину і обіцяла, що заробить грошей і забере хлопчика, але потім навіть не дзвонила, хоча зі слів ОСОБА_24 висилала одяг і гроші.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути

позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ППВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини за умови свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Орган опіки і піклування ( Тиврівська РДА) надала суду висновок № 01/01-21/263 від 11.02.2020 р., згідно якого вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини, за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи викладене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 164, 180, 182, 184, 199, 200 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Дебальцева Донецької області, батьківських

прав відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_5 до його повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 27.03.2020 року.

Суддя Мазурчак А. Г.