Постанова

Іменем України

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа №203/1035/19

провадження № 61-17887св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

стягувач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»,

представник стягувача - Колодочка Павло Олександрович,

боржник (заявник) - ОСОБА_1 ,

Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Казака С.Ю, та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів Макарова М.О., Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року у справі №203/1403/18 за іншою скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця було зупинено стягнення у виконавчому провадженні №54839440, в рамках якого здійснювалось примусове виконання виконавчого листа суду, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на рішення того ж суду від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

03 травня 2018 року постановою державного виконавця виконавче провадження №54839440 на підставі згаданої ухвали суду було зупинено виконавче провадження, що тривало по день звернення до суду з даною скаргою.

Однак, 19 лютого 2019 року в рамках вказаного зупиненого виконавчого провадження державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області були вчинені передбачені ст. 48 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії - вилучено автомобіль скаржника «BMW X5» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 . За таких обставин скаржник звернулась до вказаного органу ДВС із заявою про повернення їй автомобіля, відповідь на що заявнику на день звернення до суду з вказаною скаргою не надано.

З огляду на викладене, посилаючись на те, що державним виконавцем в порушення норм закону вчинено виконавчі дії за зупиненим виконавчим провадженням, що є неможливим і протиправним, скаржник просила суд:

1. Визнати незаконними дії Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з вилучення 19 лютого 2019 року автомобіля скаржника «BMW X5» 2006 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 ;

2. Визнати незаконною бездіяльність Центральний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо неповернення скаржнику її автомобіля «BMW X5» 2006 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 ;

3. Зобов`язати Центральний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області повернути їй вилучений автомобіль «BMW X5» 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року, залишеною без змінпостановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що скарга є необґрунтованою та безпідставною, оскільки скаржником не доведено незаконність дії державного виконавця, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що після зупинення виконавчого провадження державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вживались будь-які дії та/або приймались рішення (постанови) щодо розшуку, опису та арешту рухомого майна боржника, а саме автомобіля «BMW X5» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи №203/1035/19.

Відкриваючи касаційне провадження у даній справі, суд виходив з того, що судове рішення за наслідками розгляду такої скарги в касаційному порядку буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

В касаційній скарзі скаржник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами було невірно застосовано норми матеріального права, зокрема до спірних правовідносин не можна застосовувати п. 18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Судами не було досліджено ВП 54839440, на підставі якого представником поліції було тимчасово затримано транспортний засіб.

Суди обґрунтували своє рішення на підставі припущень.

Суди необґрунтовано відмовив у задоволенні скарги в частині вимоги про визнання незаконними дій Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо вилучення 19 лютого 2019 року автомобіля.

Доводи інших учасників справи

Відзив ПАТ КБ «Приватбанк» на касаційну скаргу мотивовано ти, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому скасуванню не підлягають, а доводи касаційної скарги зводяться незгоди із висновками судів та зводяться до переоцінки доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №54839440 з примусового виконання виконавчого листа №203/7722/14-ц, виданого 20 лютого 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

05 жовтня 2017 року державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої за вих.№13.5-47/13260/13 направлено сторонам виконавчого провадження для відома, а також до Територіального сервісного центру №1242 МВС України в Дніпропетровській області для виконання.

29 листопада 2017 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №54839440 на підставі ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника, копія якої за вих.13.5-47/16038/13 направлено сторонам до відома, а також органу поліції для виконання.

02 травня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за клопотанням ОСОБА_1 у цивільній справі №203/1403/18 (провадження №4-с/0203/11/2018) постановлено ухвалу, якою ухвалено зупинити стягнення у виконавчому провадження №54839440, що відкрито на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням від 19 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Викладене підтверджується копією відповідної ухвали судді.

03 травня 2018 року на підставі вищевказаної ухвали суду постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області зупинено виконавче провадження №54839440.

На час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій зазначене виконавче провадження залишалось зупиненим, що підтверджується копією довідки з автоматичної системи виконавчого провадження станом на 15 квітня 2019 року.

19 лютого 2019 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно якого у вказану дату інспектором поліції відповідно до ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у присутності двох свідків здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «BMW X5» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , із подальшим поміщенням для зберігання на спеціальний майданчик за адресою АДРЕСА_1 . Викладені обставини підтверджуються копією відповідного акту, а також копією довідки МВС України.

Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що після зупинення виконавчого провадження державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вживались будь-які дії та/або приймались рішення (постанови) щодо розшуку, опису та арешту рухомого майна боржника, а саме автомобіля «BMW X5» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положеньЗакону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди виходили з того, що скарга є необґрунтованою та безпідставною, оскільки скаржником не доведено незаконність дії державного виконавця, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що після зупинення виконавчого провадження державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вживались будь-які дії та/або приймались рішення (постанови) щодо розшуку, опису та арешту рухомого майна боржника, а саме автомобіля «BMW X5» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком судів виходячи з наступного.

Нормою ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. З означеної підстави виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Судами встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №54839440 з примусового виконання виконавчого листа №203/7722/14-ц, виданого 20 лютого 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

02 травня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за клопотанням ОСОБА_1 у цивільній справі №203/1403/18 (провадження №4-с/0203/11/2018) постановлено ухвалу, якою зупинено стягнення у виконавчому провадження №54839440, що відкрито на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням від 19 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Викладене підтверджується копією відповідної ухвали судді.

03 травня 2018 року на підставі вищевказаної ухвали суду постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області зупинено виконавче провадження №54839440.

На час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій зазначене виконавче провадження залишалось зупиненим, що підтверджується копією довідки з автоматичної системи виконавчого провадження станом на 15 квітня 2019 року.

Таким чином, державним виконавцем було вчинено всі необхідні дії направлені на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Судами встановлено, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що після зупинення виконавчого провадження державним виконавцем Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вживались будь-які дії та/або приймались рішення (постанови) щодо розшуку, опису та арешту рухомого майна боржника, а саме автомобіля «BMW X5» 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, суди дійшли правильних висновків відносно того, що незаконних дій органу ВДВС направлених на вчинення затримання транспортного засобу ОСОБА_1 після зупинення виконавчого провадження не встановлено та відповідно дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 у частині вимоги про визнання незаконними дій Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо вилучення 19 лютого 2019 року автомобіля скаржника.

Оскільки суди відмовили у задоволенні скарги в частині вимоги про визнання незаконними дій Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо вилучення 19 лютого 2019 року автомобіля скаржника, тому і не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_1 у частині визнання незаконною бездіяльності Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо неповернення скаржнику вилученого автомобіля та зобов`язання вказаного органу ДВС повернути скаржнику її автомобіль.

Доводи касаційної скарги відносно того, що судами було невірно застосовано норми матеріального права, зокрема до спірних правовідносин не можна застосовувати п. 18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 не заслуговують на увагу, оскільки судами було правильно застосовано до спірних правовідносин ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги відносно того, що судами не було досліджено ВП 54839440, на підставі якого представником поліції було тимчасово затримано транспортний засіб не заслуговує на увагу, оскільки суд відповідно до п. 7 ст. 81 ЦПК України не може збирати докази з власної ініціативи, а клопотань про витребування та дослідження матеріалів ВП 54839440 учасники процесу під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій не заявляли.

Доводи касаційної скарги відносно того, що суди необґрунтовано відмовили у задоволенні скарги в частині вимоги про визнання незаконними дій Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо вилучення 19 лютого 2019 року автомобіля не знайшли свого підтвердження та зводяться до переоцінки доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції відповідно до ст. 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик