Справа № 645/5977/20
Провадження № 2-з/645/90/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю секретаря судового засідання Савченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мітякіна Світлана Зіновіївна про визнання спадкового договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 разом з позовною заявою, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 010) до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили; заборонити органам державної реєстрації прав власності на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 010) до вирішення судом по суті вказаного позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 . Відповідно до прийнятих звичаїв позивач організував поховання батька. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив. Єдиним спадкоємцем після смерті батька залишився позивач, через що, у визначеному діючим законодавством порядку, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після батька. Водночас, йому стало відомо, що, незадовго до своєї смерті, його батько ОСОБА_3 уклав спадковий договір, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , на користь своєї сестри ОСОБА_2 . Вказана інформація про укладення батьком спадкового договору на квартиру АДРЕСА_1 дуже здивувала позивача та вразила, оскільки батько за життя висловлював однозначні наміри, щоб після його смерті право власності на квартиру перейшло до нього як єдиного спадкоємця.

Вважає, що єдиним поясненням таких дій батька може слугувати перебування його на час укладення спадкового договору в стані, який виключав можливість усвідомлення ним значення своїх дій та унеможливлював керування ними, робив за неможливе критичне сприйняття передачі нерухомого майна відповідачці, оскільки за життя батько страждав низкою тяжких невропатологічних, психіатричних та соматичних хвороб після перенесеної контузії головного мозку. Враховуючи зазначене, вважає, що незабезпечення його позову до ОСОБА_2 призведе до істотного утруднення або унеможливлення виконання можливого рішення по справі, оскільки подальше розпорядження відповідачем нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 - яка була предметом спадкового договору від 22.01.2019р., відповідно до якого ОСОБА_2 набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , до розгляду спору по суті, може потягнути за собою ще кілька судових процесів, пов`язаних із визнанням недійсними наступних цивільно-правових угод щодо квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння, зробить неможливим фактичне виконання будь-яких інших способів (видів) забезпечення позову.

Вважає, що необхідними й достатніми заходами забезпечення позову буде накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборона органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Підставою задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, а саме розпорядження відповідачем спірним майном, що може перешкодити виконанню судового рішення, якщо воно буде на користь позивача.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо визнання спадкового договору недійсним, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту із забороною органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 010) до вирішення судом по суті вказаного позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, номер 222683706 від 27.07.2019р. 22.01.2019р., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мітякіною Світланою Зіновіївною, було посвідчено спадковий договір, номер 128 від 22.01.2019р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та було встановлено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 - заборона на нерухоме майно, підстава - рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 45144800 від 22.01.2019р., ухвалене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мітякіною Світланою Зіновіївною.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, слід зазначити, що заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмету спору.

Суд вважає, що достатніми та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи подальше розпорядження (продаж, дарування, обмін тощо) відповідачем ОСОБА_2 нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст.124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 010) до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили.

Що стосується вимог заявника про накладення арешту на вищезазначене майно, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову у виді заборони вчинення відчуження є достатнім для забезпечення ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Керуючись ст.ст.149-151,247 ЦПК України, суд-

УХАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мітякіна Світлана Зіновіївна про визнання спадкового договору недійсним- задовольнити частково.

Накласти заборону вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 010) до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мітякіна Світлана Зіновіївна про визнання спадкового договору недійсним та набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, 61000, м. Харків, Гімназійна набережна, 26) - для виконання.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу ОСОБА_2 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днівз дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 15.10.2020 року.

Суддя І. В. Ульяніч