Справа № 2-638/2011 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Провадження № 22-ц/802/339/20 Категорія: 60 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я. О.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2011 року,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 0,54 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 та грошових вкладів, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 Горохівської філії Ощадного банку України.

Після її смерті позивач є єдиною спадкоємницею її майна за законом першої черги, прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може переоформити спадщину.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14.09.2011 позов задоволено.

Постановлено визнати право власності в порядку спадкування за законом першої черги ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,54 га., на грошові вклади, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 Горохівської філії Ощадного банку України.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на це рішення, покликаючись на те, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя склала заповіт за № 40, яким все майно заповіла ОСОБА_1 , а тому вона є спадкоємцем спадкового майна за заповітом. Висновок суду першої інстанції про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом першої черги не містить покликання на обставини, за яких позивач прийняв спадщину та суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки на той час був спадкоємець за заповітом. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач указує, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до Вільхівської сільської ради, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , а тому є правові підстави визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю.

Проте такі висновки зроблені судом без додержання норм процесуального та матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_3 , а.с. 5).

Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за 2001-2005 роки Вільхівської сільської ради Горохівського району по особовому рахунку № НОМЕР_7 , будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_4 (а.с. 6).

Рішенням Вільхівської сільської ради від 01.04.1994 №5/4, ОСОБА_4 передано у власність земельні ділянки площею 0,48 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що підтверджується випискою з цього рішення (а.с.12).

Довідкою Горохівського ТВБВ Ощадного банку від 29.04.2011 №166 стверджується, що ОСОБА_4 належали грошові вклади на рахунках установи (а.с.10).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Так як спадкодавець помер у 2002 році, на момент виникнення спадкових правовідносин діяв ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до заповіту від 19.05.2000, зареєстрованого в реєстрі за №40, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок, надвірні та господарські споруди, належне особисте майно, а також присадибну ділянку розміром 0,54 га в селі Вільхівка Горохівського району Волинської області своїй внучці ОСОБА_1 .

Згідно з приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: і) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 3 ЦПК України (у редакції на дату подання позовної заяви) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення містить стаття 4 ЦПК України (у чинній редакції).

Відповідно до вимог статтей 263, 264, 265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернулась із даним позовом до відповідача - Вільхівської сільської ради, у той час, як після смерті ОСОБА_4 є інші спадкоємці, які прийняли спадщину.

Зокрема, на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 . У спадкодавця ОСОБА_4 було двоє дітей - дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці обставини позивачем не заперечуються.

З довідки Вільхівської сільської ради № 50 від 01.02.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину її дочка ОСОБА_5 , вступивши у фактичне володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час її смерті. У свою чергу ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 (а.с. 65).

Крім того, з довідки Вільхівської сільської ради № 162 від 27.05.2018 вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом догляду за ОСОБА_4 , житловим будинком (ремонт даху будинку, побілка кімнат), обробітком огороду, наявністю заповіту на руках спадкоємця (а.с. 66).

З наведеного належить дійти висновку, що спір щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_4 існує між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у той час як позивач до цієї особи з позовом не зверталась, безпідставно зазначивши відповідачем Вільхівську сільську раду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, не навів жодного обґрунтування, яким чином цей відповідач - Вільхівська сільська рада порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Не довів цієї обставини позивач і в суді апеляційної інстанції, як і не спростував доводів апеляційної скарги про наявність інших спадкоємців спірного спадкового майна.

У випадку пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 51 ЦПК ).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача - Вільхівської сільської ради, тому у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з неналежним суб`єктним складом даного спору, суд позбавлений можливості надавати правову оцінку доводам позивача ОСОБА_3 щодо наявності або ж відсутності підстав для визнання за нею права власності на майно після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 367-368, 376, 381,382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2011 року в даній справі скасувати та ухвали нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: