КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-вк/824/80/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 824/56/20

03 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід», боржник: ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року, ухвалене у складі третейського судді Шепеля Т.П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом та пені у загальній сумі 34 546,59 гривень та витрат із сплати третейського збору,-

в с т а н о в и в :

19 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року, ухвалене у складі третейського судді Шепеля Т.П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом та пені у загальній сумі 34546,59 гривень та витрат із сплати третейського збору.

На обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до договору №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 20.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», позичальнику було надано кредит в розмірі 30 000,00 грн.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та не сплатою заборгованості, рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року по справі №10/2018/19.0-7.4 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року 29827,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом, 4216,45 гривень заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 гривень заборгованості по комісії, 0,79 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 51,69 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 0,66 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800,00 гривень на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35 346,59 гривень.

В подальшому, відповідно до договору факторингу №125 від 11.10.2018 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступило права вимоги по договору №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 20.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

На підставі договору про відступлення права вимоги №11-10/1 від 11.10.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» передало права вимоги по договору №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 20.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід».

У свою чергу, за договором відступлення права вимоги №30-10/1 від 30.10.2019 року право вимоги по договору №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 20.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» від ТОВ «Фінанс Консалтинг Захід» було передано йому.

Таким чином він є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та має право на подання заяви про видачу виконавчого листа.

У зв`язку з наведеним просить суд:

- постановити ухвалу про видачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми боргу за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року 29827,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом, 4216,45 гривень заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 гривень заборгованості по комісії, 0,79 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 51,69 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 0,66 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800,00 гривень на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35 346,59 гривень на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року;

- видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми боргу за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року 29827,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом, 4216,45 гривень заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 гривень заборгованості по комісії, 0,79 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 51,69 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 0,66 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800,00 гривень на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35 346,59 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачений судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності .

Боржник ОСОБА_2 , представники зацікавлених осіб: Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» в судове засідання також не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 485 ЦПК України, неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід», боржник: ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 рокуне підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2017 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого, позичальнику на споживчі цілі було надано кредит в сумі 30 000,00 грн. на умовах строковості та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

У п.5.2. кредитного договору сторони дійшли згоди, що всі спори між сторонами, що виникають за цим договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України, 01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 33.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося за захистом своїх прав до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до позичальника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року по справі №10/2018/19.0-7.4 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року 29827,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом, 4216,45 гривень заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 гривень заборгованості по комісії, 0,79 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 51,69 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 0,66 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800,00 гривень на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35 346,59 гривень.

11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (фактор) укладено договір факторингу №125 за умовами якого, клієнт відступив фактору права вимоги до боржників, визначених в реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_2 за договором №0 від 20 листопада 2017 року.

11 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги №11-10/1 за умовами якого, цедент передав, а цесіонарій прийняв права грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників №1, зокрема до боржника ОСОБА_2 за договором №0 від 20 листопада 2017 року.

30 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід» (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги №30-10/1 за умовами якого, цедент передав, а цесіонарій прийняв права грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників №1, в тому числі до боржника ОСОБА_2 за договором №0 від 20 листопада 2017 року.

Посилаючись на те, що він є правонаступником позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми боргу за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 року 29 827,00 гривень заборгованості за простроченим кредитом, 4216,45 гривень заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 450,00 гривень заборгованості по комісії, 0,79 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 51,69 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, 0,66 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, 800,00 гривень на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 35 346,59 гривень.

Перевіряючи доводи заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд враховує, що порядок здійснення провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

При вирішенні справи третейський суд вважав, що до справ про захист прав споживачів відносяться справи, у яких позов до суду пред`явив споживач (фізична особа), та змістом цього позову є вимога про захист його порушених прав як споживача. Позивач у даній справі не є споживачем, а предметом спору, що розглядається є вимога про належне виконання цивільного зобов`язання, а саме - погашення боргу. Отже на спір, що є предметом третейського розгляду, не розповсюджується обмеження щодо компетенції третейських судів, установлені Законом України «Про третейські суди» стосовно вирішення справ про захист прав споживачів.

Такий висновок третейського суду не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц, відповідно до якої Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15 та зазначила, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу цієї статті доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до положень частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори за споживчим договором, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом № 2983-VІ виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб`єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах та їх предмета.

Незалежно від предмета й підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки рішення третейського суду ухвалене після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з нею боргу за споживчим договором кредиту, така справа не підвідомча третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року по справі № 796/108/2018, від 13.06.2019 року по справі 774/81/18, від 11.07.2019 року по справі №774/98/18.

За таких обставин апеляційний суд, як суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що справа про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми боргу за договором про надання споживчого кредиту, яку розглянув Постійно діючий третейський суд при Торгово-промисловій палаті України та ухвалив рішення від 11 квітня 2018 року, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, так як за своїм суб`єктним складом та характером правовідносин спір між сторонами у даній справі відноситься до категорії справ щодо захисту прав споживачів.

Вказане є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 483, 486, 487 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Консалтинг Захід», боржник: ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 квітня 2018 року, ухвалене у складі третейського судді Шепеля Т.П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом та пені у загальній сумі 34 546,59 гривні та витрат із сплати третейського збору.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2020 року.

Суддя: