Справа № 313/1621/19
Провадження № 2/313/153/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді : Кравцова С.О.

при секретарі : Василенко Л.В.

розглянувши у судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно, суд -

ВСТАНОВИВ :

20.12.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом про визнання за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/1 цілу частку об`єкта нерухомого майна - торгівельний павільйон (літера «А»), загальною площею 30,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Веселівського районного суду від 02.01.2020 відкрито провадження по цивільні справі у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву , в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Веселівської селищної ради Запорізької області «Про будівництво об`єктів торгівлі» від 27.08.2003 року ОСОБА_1 , згідно планування та забудови центрального ринку смт. Веселе, надано дозвіл на будівництво торгівельного павільйону, за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2004 році позивачем розпочато будівництво торгового павільйону за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою Веселівського бюро технічної інвентаризації від 30.09.2004 року.

22 червня 2005 року на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування торгівельних павільйонів, посвідченого державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Глобою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2341, позивач набула право власності на земельну ділянку площею 49,7 кв.м. яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на вказану земельну ділянку під будівництво торгового павільйону також підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 010833, який виданий на її ім`я Веселівською селищною радою 13 жовтня 2005 року.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 010833 виданого Веселівською селищною радою 13 жовтня 2005 року, цільове призначення земельної ділянки площею 49,7 кв.м. зазначено для експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, на вищевказаній земельній ділянці позивачем побудовано одноповерховий торгівельний тавільйон загальною площею 30,6 кв.м., який складається з: бетонного фундаменту, цегляних стін та шлакоблоку, перекриття зі зібраних монолітних плит; дерев`яних перегородок; дерев`яного даху з покрівлею - руберойду та шиферу; металопластикових вікон, металевих дверей, з електропостачанням передбаченого для освітлення та підключення побутових приладів з напругою 120 Вт, електричним опаленням, системою водопроводу та водовідведення, а також вентиляцією.

Наявність торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами виготовленим ФОП ОСОБА_2 03 жовтня 2019 року.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 15 жовтня 2019 року встановлено його відповідність вимогам та можливість його надійної та безпечної експлуатації з подальшою реєстрацією декларації про готовність об`єкту до експлуатації.

Самочинне будівництво позивачем здійснено на земельній ділянці, яка була виділена їй саме для будівництва торгівельного павільйону за вказаною адресою та в подальшому придбана позивачем згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування торгівельних павільйонів, посвідченого державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Глобою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2341.

Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, абувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила :творила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору є власником цієї речі.

Частина 2 цієї норми передбачає особливості набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Виняток з загального правила набуття права власності на новостворене майно особою, яка його створила, передбачений, зокрема ч. 2 ст. 376 ЦК України.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно важаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затверженного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Керуючись до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від березня 2012 року № 6 (далі - Постанова Пленуму ВСУ), Відповідно до ст.376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: ... про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ. право на будівництво нерухомого майна забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав.

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику - застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) при вирішенні позову про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно на підставі ст. 3 ст. 376 ЦК України суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування, або укладення договору суперфіцию, у тому числі в період розгляду справи, оскільки такі дії свідчать про визнання за позивачем права на забудову з боку власника користувача) земельної ділянки.

У п.п. 9, 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і - чінальних справ № 6 від 30.03.2012 року : «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 12 вказаної Постанови у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Відповідно до п. 14 Постанови на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу частина третя статті 375 ЦК).

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно будоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення.

Вирішуючи справи такої категорії, суд має виходити з того, що надання земельної ділянки під же збудоване нерухоме майно чи укладення договору суперфіцію може відбутися як до пред`явлення позову до суду, так і після цього.

Також, відповідно до п.29 Постанови Пленуму ВСУ, враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

Доказами по справі є: довідка Веселівського бюро технічної інвентаризації від 30.09.2004 р. та графічні матеріали місцезнаходження торгівельного павільйону; договір купівлі - продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування торгівельних павільйонів, посвідченого державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Глобою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2341; Витяг з Державного реєстру правочинів № 1141122 від 22.06.2005 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 010833 виданий Веселівською селищною радою 13.10.2005 року; Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 68700318 від 22.09.2016 р.; Технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами виготовлений 03.10.2019 р.; Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта.

Оригінал рішення виконавчого комітету Веселівської селищної ради Запорізької області «Про будівництво об`єктів торгівлі» від 27.08.2003 р. № 131 знаходиться у відповідача - Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області за адресою: 72202, Запорізька область. Веселівський район, смт. Веселе, вул. Центральна, буд. 162.

Враховуючі вищевикладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.15,16,331,375,376 ЦК України, ст.ст. 4,14,81,259,263265,273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно- задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/1 цілу частку об`єкта нерухомого майна - торгівельний павільйон (літера «А»), загальною площею 30,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О. Кравцов