Справа № 211/742/20
Провадження № 2/211/1040/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

31 березня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.,

при секретарі Преліповій О.М.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Довгинцівської районної в місті ради,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням, вказавши, що йому та ОСОБА_3 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 22.11.2007 року.

Разом з ними, у вказаній квартирі є зареєстрованими їх неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 (син ОСОБА_3 від першого шлюбу), який у листопаді 2018 року виїхав з квартири та не проживає у ній, комунальні витрати не сплачує, що створює перешкоди для реалізації їх з ОСОБА_3 права на безперешкодне володіння та користування нерухомим майном. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач ОСОБА_1 раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до суду не з"явився.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 22.11.2007 року ВКВ № 305174 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 7264, на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12 - копія договору купівлі - продажу, а.с. 13 - копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно).

Згідно копії довідки з місця реєстрації від 30.01.2020 р. (а.с. 15 ) за вказаною адресою є зареєстрованими наступні особи: позивач - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 (третя особа), ОСОБА_4 , та відповідач ОСОБА_2 .

Факт реєстрації відповідача у вказаному нерухомому майні також вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 11) .

В матеріалах справи міститься Акт складений сусідами будинку АДРЕСА_1 ( а.с.14), із змісту якого випливає, що відповідач ОСОБА_2 з листопада 2018 року не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не користується даною квартирою та не несе витрати по її утриманню. Витрати по утриманню даного нерухомого майна несуть співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даному житлі судом не добуто; наявність будь-яких домовленостей між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованим за вказаною адресою, у зв`язку з відсутністю у ній без поважних причин понад одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,19, 76-81, 141,258- 259, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко