Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1558/20
Провадження № 2-н/711/209/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2020 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Азот» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник - публічне акціонерне товариство «Азот» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 435 грн. 00 коп. та судових витрат.

За даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/1558/20 (провадження № 2-н/711/209/20).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, 03.03.2020 судом здійснено запит до відділу реєстрації місця проживання Черкаської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний запит отримана відповідь про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку:

статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Чинне законодавство України передбачає декілька різновидів договорів користування житлом: договір комерційного найму (оренди) житла (глава 59 Цивільного Кодексу України), договір найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду (глава 2 Житлового Кодексу УРСР), договір соціального найму (Закони України "Про житловий фонд соціального призначення" і "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків").

Норми глави 4 Житлового Кодексу УРСР, Примірного Положення про користування гуртожитками (чинне з 26.06.2018), а також інші норми житлового законодавства стосовно гуртожитків є спеціальними по відношенню до норм цивільного законодавства. Якщо відносини не врегульовані спеціальним законодавством про гуртожитки, необхідно керуватися загальними нормами про договір найму житла як інституту житлового права. У силу ст. 62 Житлового Кодексу УРСР, ч. 3 ст. 810 Цивільного Кодексу України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства.

Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому ст. 129 Житлового Кодексу УРСР.

Права і обов`язки сторін договору найму житла у гуртожитку визначені, зокрема, - Примірним Положенням про користування гуртожитками (Положенням про гуртожитки у редакції, що діяла на час правовідносин, відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 №84), Правилами внутрішнього розпорядку у гуртожитку, Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ 20.05.2009 №529 (чинного на час правовідносин, враховуючи зазначений заявником період заборгованості з 01.02.2017 по 24.03.2017), яка втратила чинність відповідно до постанови КМУ №712 від 05.09.2018, а також укладеним договором найму.

До договору найму житла у гуртожитку, що є об`єктом права приватної власності, застосовуються положення Цивільного Кодексу України, якщо вони не суперечать нормам житлового законодавства.

Предметом договору найму у гуртожитку, у залежності від його виду, є кімната, її частина або ліжко-місце. Договір найму з мешканцем гуртожитку включає також елементи договорів про надання послуг, зберігання, виконання робіт тощо. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Права мешканців гуртожитків як споживачів житлово-комунальних послуг регулюються, зокрема, - Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про електроенергетику", який був чинний до 01.07.2019 (з 11.06.2017 чинний Закону України «Про ринок електричної енергії»), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг.

Згідно з п. 15 Примірного Положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ №498 від 20.06.2018, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає, в т.ч. і витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами).

Відповідно до Положення про гуртожитки (у редакції, що діяла на час правовідносин) громадяни, які проживають у гуртожитку, мають право, зокрема користуватися комунально-побутовими послугами і зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги.

Слід зазначити, що п. 10 ст. 18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце).

Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності - підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Отже, вивчивши подану заяву про видачу судового наказу, вбачається, що зазначені положення чинного законодавства не виконані. Так, заявником не надані підтвердження щодо правових підстав проживання ОСОБА_1 у гуртожитку; не долучені договір найму і договір про надання послуг та їх оплату, у тому числі невідомо, яке підприємство відповідні послуги надавало. Враховуючи різні види комунальних послуг, що передбачені чинним законодавством, заявником у заяві взагалі не зазначено, які ж саме комунальні послуги надавались боржнику, та за які саме нарахована заборгованість. Відсутня інформація про встановлені тарифи, за якими нарахована заборгованість за період з лютого по березень 2017 року, у залежності від того, що було надано у найм кімната у гуртожитку, її частина або ліжко-місце.

Відтак, суддя приходить до висновку, що заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому, відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою публічного акціонерного товариства «Азот» (, місцезнаходження: вул. Героїв Холодного Яру, буд. 72, м. Черкаси) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з вказаними вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкас. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 27.03.2020.

Суддя: С. М. Позарецька