Дата документу 30.09.2020
Справа № 337/5267/19
Провадження № 2/334/2963/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Панасюри Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 28.03.2013 року між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ "АКТАБАНК" укладено Кредитний договір № /Т/972109. Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі.

Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договорів, належно не виконував, у зв`язку з чим по кредитному договору № /Т/972109 від 28.03.2013 року виникла заборгованість.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2020 р. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за кредитним договором №/Т/972109 від 28.03.2013 р. у розмірі 24789,00 грн. з яких: сума заборгованості за основним боргом 8983,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 1,00 грн.; сума заборгованості за комісією 11305,00 грн.; сума заборгованості за пенею 4500,00 грн. Стягнуто судові витрати в розмірі 1921 грн.

18.06.2020 року адвокат Котелевський К.В., який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення у зв`язку з тим, що відповідач не отримував кореспонденцію, а саме судові повістки. Так, ОСОБА_1 проживав за адресою АДРЕСА_1 ., а виклики до суду надсилались на адресу АДРЕСА_2 . Крім того, адвокат Котелевський К.В. посилався, що був укладений кредитний договір на споживчі потреби, а за таких умов, особливості регулювання відносин сторін по справі визначаються не тільки Цивільним кодексом України та іншими нормативними актами, а це й Законом України «Про захист прав споживачів». Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитом будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Ухвалою від 17 липня 2020 р. заочне рішення від 29 квітня 2020 р. скасоване і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином. При цьому, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі позивача.

В судове засідання, представник ОСОБА_1 , адвокат Котелевський К.В. не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності та просив відмовити у задолені позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії за кредитне обслуговування в розмірі 11305,00 грн., та пропорційно зменшити стягнутий судовий збір до 1044,93 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 28.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Регіонального відділення №9 ПАТ «АКТАБАНК» із запитом на отримання кредиту та Анкетою-клієнта, та 02.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № /Т/972109 на споживчі цілі, згідно якого відповідач отримав кредит строком до 36 місяців в сумі 9800,00 грн. з процентною ставкою 0,01%, щомісячною комісією за супроводження кредиту 3,25 % від суми кредиту, зі сплатою в день підписання договору комісії за надання кредитних коштів в розмірі 2,50 % від загальної суми кредиту, в сумі 245 грн., з погашенням кредиту рівними частинами по 615,27 грн. кожного місяця, з кінцевим терміном повернення кредиту до 27.03.2016 року включно (а.с.6, 10-13).

Згідно з Додатком №1 до договору № /Т/972109 від 28.03.2013р. був встановлений Графік платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, з особистим підписом відповідача ОСОБА_2 (а.с.7, 8).

Також, відповідачем перед подачею заявки на отримання кредиту було особисто підписано Згоду на збір, зберігання, використання та поширення інформації, Повідомлення про умови кредитування фізичних осіб за кредитним продуктом «Швидкий кредит» та після Укладення Кредитного договору було підписано Запит на отримання кредиту № НОМЕР_1 в сумі 9800 грн.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ПАТ «АКТАБАНК» права грошової вимоги, в тому числі і до ОСОБА_2 по вищевказаному кредитному договору (а.с.20-24).

Положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України встановлені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме те, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ"ФК"ЄАПБ" в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань Розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ", вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ" у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 року, долученого до матеріалів позовної заяви, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №/Т/972109 від 28.03.2013 року.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

На виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог от. от. 512- 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних (а.с.19).

Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте ОСОБА_2 взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договорів належним чином не виконав, у зв`язку з чим, банк просить стягнути по кредитному договору №/Т/972109 від 28.03.2013 року заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 24789,00 грн., з яких:

- сума заборгованості за основною сумою боргу 8983,00 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 1 грн.;

- сума заборгованості за комісією 11305,00 грн.;

- сума заборгованості за штрафом, пенею 4500,00 грн., що підтверджуються розрахунком заборгованості за договором №/Т/972109 від 28.03.2013 року (а.с.18).

Пунктом 2.1. Кредитного договору встановлено, що Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 9800,00 грн., в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплати процентів, комісій, в обумовлені цим Договором строки.

Пунктом 2.1.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 245,00 гривень, що розраховується як 2,50% від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього Договору та включається в суму щомісячного платежу.

Відповідно до п. 2.1.3. Кредитного договору Погашення Кредиту, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом, сплата комісії за супроводжування кредиту здійснюється Позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами, в сумі 615,27 грн. (надалі за текстом - «щомісячний платіж» який включає в себе частину заборгованості за Кредитом, комісія за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за Кредитом 27 березня 2016 року (включно), на умовах, визначених цим Договором, згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 3.5. Кредитного договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму Кредиту, наданого Позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування Кредитом в поточному місяці. При цьому при повному достроковому погашенні Кредиту за ініціативою Клієнта комісія нараховується і в дату остаточного розрахунку.

Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору від 28.03.2013 року ПАТ «АКТАБАНК» надав відповідачу ОСОБА_3 кредит. Відповідач в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконував належним чином в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків та штрафів по ньому, а тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача основної суми заборгованості 8983,00 грн., відсотків 1,00 грн. та пені 4500,00 грн.

Водночас, суд погоджується з доводами представника Відповідача про те, що сума заборгованості за комісією 11305,00 грн. стягненню не підлягає.

Як вбачається з п. 2.2. Кредитного договору, кредит надається на споживчі потреби.

За таких умов, особливості регулювання відносин сторін по справі визначаються не тільки Цивільним Кодексом України та іншими нормативними актами, а ще і Законом України «Про захист прав споживачів».

У рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013, зазначено, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважаєтьсяслабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, як зазначив Верховний Суд України 16 листопада 2016 року за результатами розгляду справи № 6-1746цс16 в правовій позиції: «Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо)».

Слід зазначити, що споживач є вразливою стороною договірних відносин, саме тому законодавець визначився з посиленим захистом споживачів і закріпив це у відповідних нормах Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема за положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону (в редакції, що діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16.

З урахуванням наведеного, слід прийти до висновку, що Позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії за кредитне обслуговування в розмірі 11305,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим, стягненню підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1044,93 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141,268, 280-282,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №/Т/972109 від 28.03.2013 р. у розмірі 13484 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 00 коп., з яких:

сума заборгованості за основним боргом 8983,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят три гривні 00 коп.);

сума заборгованості за відсотками 1,00 грн. (одна грн. 00 коп.);

сума заборгованості за пенею 4500,00 грн.(чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 1044 (одна тисяча сорок чотири гривні) 93 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.