Справа № 303/44/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Курах Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОМ» про заміну приладу, що був на гарантійному обслуговуванні, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій чи бездіяння при виконанні підприємством своїх обов`язкі, -

в с т а н о в и в :

До Мукачівського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОМ» про заміну приладу, що був на гарантійному обслуговуванні, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій чи бездіяння при виконанні підприємством своїх обов`язкі.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, що були виявленні суддею при вирішенні питання про призначення справи до розгляду та викладені в описовій частині ухвали. Для усунення недоліків судом було встановлено термін протягом десяти днів з часу отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення вказана ухвала суду від 09.01.2020 року не була вручена позивачу. Поштовий конверт, направлений на його адресу повернувся. У визначений термін та станом на 15.04.2020 року недоліки не усунуто

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом F 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, що також закріплено в ч.1 ст.44 ЦПК України.

Виходячи з процесуальної зацікавленості позивача у розгляді поданого ним позову, вказані вище обставини свідчать про втрату інтересу позивача до вирішення справи, проте не позбавляє його права повторно звернутись до суду з даною позовною заявою.

Згідно з ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, приходжу переконання, що оскільки позивачем не усунуто недоліки, які викладені в ухвалі суду від 09 січня 2020 року, що стосувались вимог змісту і форми позовної заяви, а відтак таку необхідно повернути.

Керуючись ст.ст. 258 - 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОМ» про заміну приладу, що був на гарантійному обслуговуванні, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій чи бездіяння при виконанні підприємством своїх обов`язкі - визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Курах Л.В.