Дата документу 20.10.2020 Справа № 333/5022/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №333/5022/20 Головуючий у суді 1 інстанції: Науменко І.Й.
Провадження № 22-ц/807/3286/20
У Х В А Л А

20 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Онищенка Е.А., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року про відмову у видачі судового наказу, боржник ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 07.10.2020 року та 09.10.2020 року через Електронний суд подала до Запорізького апеляційного суду дві апеляційні скарги, які за своїм змістом є тотожними.

ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 надав ордер №1004975 від 04.09.2020 року, в якому зазначено що адвокат Коваленко В.В. надає правову допомогу ОСОБА_1 у "Комунарському районному суді м. Запоріжжя, апеляційному суді".

Згідно із ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження №11-44заі19).

Натомість, ордер про надання правової допомоги від 04.09.2020 року №1004975, який підписаний адвокатом Коваленко В.В.., містить назву суду першої інстанції та апеляційного суду без назви, а тому такий ордер не можна визнавати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Запорізькому апеляційному суді.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Одночасно суд має роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва, не є обмеженням доступу заявника до правосуддя та не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 356 та 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року про відмову у видачі судового наказу, боржник ОСОБА_3 - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Е.А. Онищенко