КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/671/19
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів: Гуля В.В., Суханової Є.М., розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 19 784,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження по даній справі, а 02 вересня 2020 року - призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28 вересня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення автотоварознавчої експертизи.

Просить призначити у вказаній справі повторну судову експертизу та поставити на вирішення експерта наступні запитання:

Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що сталась 19 травня 2018 року без врахування даних системи «AudaHistori» програмного комплексу «Audatex»?

При цьому, посилається на те, що Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 15 липня 2019 року призначив по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС за матеріалами справи.

Вказує, що висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Левченко С.Ю. №13-3/416 від 30 жовтня 2019 року викликає сумніви в його правильності та об`єктивності.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вбачається і з матеріалів справи, під час судового засідання 05 березня 2019 року представником позивача було заявлено клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

05 березня 2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва зазначене клопотання задоволено та направлено матеріали справи для проведення експертизи.

Однак, справа повернулася без виконання ухвали від 05 березня 2019 року.

Представником позивача було повторно заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 15 липня 2019 року було знову призначено автотоварознавчу експертизу та направлено справу для її проведення.

30 жовтня 2019 року у зазначеній справі було проведено автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, зокрема, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також якщо сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту ( експертам ).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові ( експертам ).

ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про проведення повторної експертизи, однак матеріали справи не містять відомостей, що позивач чи її представник звертались до місцевого суду з клопотанням про проведення повторної експертизи.

Крім того, стороною позивача не надано доказів, які б спростовували чи викликають сумніви щодо правильності та об`єктивності вищезазначеного висновку проведеної автотоварознавчої експертизи.

При розгляді вказаного клопотання судом апеляційної інстанції не встановлено, а заявником не зазначено обґрунтованих підстав для задоволення клопотання щодо проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи у відповідності до положень ст. 103 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про проведення автотоварознавчої експертизи.

Крім того, 28 вересня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи і про виклик свідків.

Вказане клопотання мотивовано тим, що оскільки відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) учасників справи.

Вказує, що у висновку судового експерта були наявні дані, які не відповідають дійсності, тому вважає за необхідне заявити клопотання про виклик та допит в судовому засіданні судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Левченко С.Ю.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання враховуючи наступні підстави.

Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, а також той факт, що ціна позову становить 66 527,95 грн, апеляційний суд приходить до висновку, що дану апеляційну скаргу слід розглядати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Про це зазначено і в ухвалі апеляційного суду про відкриття провадженняу справі від 13 серпня 2020 року ( а.с. 227-228 ) та призначення справи до розгляду від 02 вересня 2020 року ( а.с. 245 ).

Щодо виклику та допиту судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Левченко С.Ю. слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2020 року у судовому засіданні стороною позивача було заявлено клопотання про виклик експерта.

Судом першої інстанції було задоволено заявлене клопотання та відкладено розгляд справи на 28 квітня 2020 року ( а.с. 199 ).

У зв`язку з неявкою учасників справи суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились ( а.с. 206 ).

Сторона позивача була обізнана про розгляд справи у зазначену дату про що свідчить відповідна розписка, яка міститься у матеріалах справи ( а.с. 200 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 102 ЦПК України, суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Однак, позивач, його представник та експерт не з`явилися в судове засідання, що потягло за собою неможливість виконання протокольної ухвали суду про виклик експерта.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що невиконання протокольної ухвали суду про виклик експерта, у зв`язку з неявкою сторони позивача, не є винятковим випадком у розумінні ч. 3 статті 367 ЦПК України, що свідчить про обґрунтованість заявленого клопотання у названій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані

з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі,

а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 102, 103, 260, 261, 263, 274, 365, 369, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної автотоварознавчої експертизи, розгляд справи за участю сторін та про виклик та допит свідка ( експерта ) залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Є.М. Суханова