Справа № 456/4962/20
Провадження № 2-з/456/50/2020
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

17 грудня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Куртої В.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня», Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» в особі Ігнатова Олексія Іларіоновича, директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» про визнання незаконними та скасування наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати незаконними та скасувати в повному обсязі накази директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268; до ухвалення рішення у вказаній цивільній справі постановити ухвалу про заборону директорові КНП «Стрийська центральна районна лікарня» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня», Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» в особі Ігнатова Олексія Іларіоновича, директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» про визнання незаконними та скасування наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268 залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків з дня вручення ухвали.

16.12.2020 на виконання вищевказаної ухвали позивачем подано відповідну заяву.

Одночасно з пред`явленням вказаної заяви про усунення недоліків позивачем подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони директорові КНП «Стрийська центральна районна лікарня» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову покликається на те, що невжиття заходів забезпечення позову в об`ємі, зазначеному в заяві, призведе до того, що його буде звільнено з роботи, та в разі задоволення позовної заяви про визнання незаконними та скасування наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268 він буде змушений звертатись знову до суду за захистом своїх прав, а саме: поновлення на роботі.

З урахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку з чим фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 виходить з того, що ним оскаржуються дії відповідачів щодо винесення оскаржуваних наказів, а тому реалізація таких до ухвалення рішення по суті спору порушуватиме його права як працівника.

Проте суд вважає такі висновки неправильними, оскільки на час звернення із заявою про забезпечення позову шляхом заборони директорові КНП «Стрийська центральна районна лікарня» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію наказів, ОСОБА_1 лише доводить у судовому порядку, зокрема, неправомірність дій директора КНП «Стрийська центральна районна лікарня» щодо винесення оскаржуваних наказів, що не є достатньою підставою для її задоволення. Відтак забезпечення позову вищевказаним шляхом, фактично, призведе до задоволення позовних вимог.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 серпня 2019 року в справі № 466/2460/18.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи, що обраний позивачем ОСОБА_1 захід забезпечення позову є тотожним його позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову суперечить вимогам, визначеним Главою 10 «Забезпечення позову» Розділу І «Загальні положення» ЦПК України, а тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня», Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» в особі Ігнатова Олексія Іларіоновича, директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» про визнання незаконними та скасування наказів директора Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 27.08.2020 № 258, від 27.08.2020 № 259 та від 04.09.2020 № 268 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.В.Гула