Дата документу 04.06.2020 Справа № 336/8091/19
Запорізький Апеляційний суд
Єдиний унікальний № 336/8091/19 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
провадження № 22-ц/807/1990/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Зазначав, що рішенням сулу від 20.12.2010 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Станом на 31.12.2018 заборгованість позивача зі сплати аліментів складає 107 284,32 грн. Посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина - син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не має постійної роботи, просив суд на підставі ст.ст.141, 180-182, 192 СК України змінити розмір стягнутих з нього на користь відповідачки, зменшивши розмір утримання з ј часки на 1/6 з дня подання позову до суду до повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2010 у цивільній справі №2-4977/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 гривень в рахунок сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не має постійної роботи, на його утриманні знаходиться ще одна дитина, що не було врахована судом у 2010 році при визначенні розміру утримання доньки сторін. Встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум для задоволення щомісячних потреб самого позивача підлягає захисту.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, недоведеність позову. Вважає, що суд безпідставно зменшив розмір аліментів на утримання її доньки, оскільки позивачем не доведено зміну майнового стану після 2010 року. Велика заборгованість зі сплати аліментів не є підставою для зменшення розміру щомісячних платежів. Друга дитина народилася у позивача у березні 2010 року, до ухвалення рішення про стягнення аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. При розгляді справи у 2010 році про стягнення з нього аліментів на утримання дочки сторін ОСОБА_2 навмисно приховала від суду те, що у нього народився син, у зв`язку з чим суд визначив розмір утримання в ј частці всіх видів його заробітку, без урахування другої дитини. На думку позивача, Законом №2037-УШ від 17.05.2017 визначено, що розмір стягнення на утримання двох дітей не може перевищувати 1/3 частки доходу платника аліментів, а отже суд обґрунтовано зменшив розмір утримання доньки до 1/6 частки. Він не має постійного місця роботи і не в змозі сплачувати аліменти на дочку у визначеному раніше розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки, з огляду на чинне законодавство та встановлені судом обставини, вимоги позивача є обґрунтованими.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.12.2010 у цивільній справі №2-4977/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2010 до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили 31.12.2010 (а.с.7).

Зазначене судове рішення перебуває на примусовому виконанні у Шевченківському відділі ДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.8), заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з січня 2011 станом на 31.12.2018 складає 107 284,32 грн (а.с.9).

Крім доньки ОСОБА_3 позивач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначено позивачем у позові, підставою для його звернення до суду стало погіршення матеріального становища, зумовлене тим, що він на час звернення до суду не має постійного місця роботи, відповідно, регулярного заробітку, крім того, та те, що він має спільну із ОСОБА_4 дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Позивачем не було надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження зміни свого майнового або сімейного стану після 2010 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що у позивача погіршився матеріальний стан, що він не має постійного місця роботи, відповідно, регулярного заробітку. Наявність ще однієї дитини у позивача не дає підстав для зміни розміру аліментів, який був визначений рішенням суду.

Та обставина, що при визначенні розміру аліментів на доньку у 2010 році судом не було враховано наявність у платника аліментів ще однієї дитини, не є підставою для зменшення розміру аліментів в порядку ст.192 СК України.

Вказана обставина існувала до ухвалення судового рішення і могла бути підставою для його перегляду в апеляційному і касаційному порядку, проте позивач своїм правом на оскарження судового рішення не скористався, погодився з визначеним судом розміром утримання.

Заборгованість по аліментам не може свідчити про тяжке матеріальне становище позивача, а лише підтверджує те, що позивач є злісним боржником по сплаті аліментів аж з 2011 року, тобто з моменту відкриття виконавчого провадження за рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір за розгляд апеляційної скарги Запорізьким апеляційним судом підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави в розмірі 1152,60 гривень.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року у цій справі скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, на користь держави (отримувач коштів: УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, Код за , Банк одержувача коштів: Казначейство України (ЕАП), Рахунок (ІВАN): UA0008007 ,судовий збір у розмірі 1 152, 60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська