Справа №333/5683/20
Провадження №2/333/2847/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучков С.С., перевіривши відповідність матеріалів заяви ОСОБА_1 про відміну дії розпорядження голови виконавчого комітету Комунарської Ради народних депутатів Феденюк Т.А. від 22.04.1988 року, голови Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя Расторгуєва В.Ф. від 19.08.1998 року № 174-р, про відкликання ордеру і повернення кімнати з правом власності в проживанні, -

В С Т А Н О В И В :

12.10.2020 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про відміну дії розпорядження голови виконавчого комітету Комунарської Ради народних депутатів Феденюк Т.А. від 22.04.1988 року, голови Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя Расторгуєва В.Ф. від 19.08.1998 року № 174-р, про відкликання ордеру і повернення кімнати з правом власності в проживанні.

Згідно з вимогами заяви поданої ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду саме з позовною заявою.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.175-177 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою викладеною російською мовою.

За приписами ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах проводиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова; українська мова як державна мова обов`язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом. Держава сприяє використанню державної мови в засобах масової інформації, науці, культурі, інших сферах суспільного життя.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст. 14 вказаного Закону визначено, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року, а саме у п. 9 визначено, що згідно зі ст.10 Конституції державною мовою в Україні є українська мова, всебічний розвиток і функціонування якої в усіх сферах суспільного життя на всій території України забезпечується державою. Виходячи з цього конституційного положення судочинство в Україні має провадитися українською мовою. На виконання ч.4 ст.10 Конституції суд за клопотанням осіб, які беруть участь у розгляді справи, зобов`язаний застосовувати при провадженні судочинства й іншу мову в порядку, визначеному законом (наприклад, КПК, ЦПК).

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.04.2008 року у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до ст.124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Разом з тим суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до ст.2 цього Закону поширюються положення Хартії.

З огляду на викладене, суддя відмічає, що позивачем не заявлено жодне клопотання щодо забезпечення його права на викладення процесуальних документів та на участь у судовому процесі не на державній мові, не зазначено про необхідність використання ним послуг перекладача, не надано доказів того, що він не володіє або недостатньо володіє державною мовою.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування, як того вимагають приписи ч.1 ст.175 ЦПК України, повинні бути викладені у позовній заяві українською мовою, а тому, оскільки позов викладений іноземною (російською) мовою, наявні підстави для залишення такого позову без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків надання позовної заяви, викладеної державною мовою.

Крім того, згідно ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

В порушення ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено:

- сторін та інших учасників справи, їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Відповідно до частин 1 і 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175-177 цього Кодексу, а саме: надасть до суду позовну заяву викладену державною мовою;зазначить в позовній заяві: сторін та інших учасників справи, їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; вкаже зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викладе обставини, якими обґрунтовує свої вимоги; зазначить докази, що підтверджують вказані обставини; вкаже відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; вкаже відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначить інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердить, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; надасть квитанцію про сплату судового збору за подачу позовної заяви до суду або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; надасть копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості сторін по справі, засвідчених належним чином, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строків на усунення зазначених недоліків.

У разі неможливості самостійно усунути недоліки позовної заяви, Ви маєте право звернутися за допомогою до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про відміну дії розпорядження голови виконавчого комітету Комунарської Ради народних депутатів Феденюк Т.А. від 22.04.1988 року, голови Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя Расторгуєва В.Ф. від 19.08.1998 року № 174-р, про відкликання ордеру і повернення кімнати з правом власності в проживанні, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію про стан розгляду справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair/sud0812/.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков