Справа № 657/875/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2020 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Ковальчук О.В.,
за участю секретаря Шахової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Каланчак цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ :
Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Мотивуючи свої вимоги, представник заявника вказує, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Жовтневе м. Нововолинськ Волинської області УРСР, була громадянкою СРСР, мала відповідний паспорта та все життя проживала території України. Однак, не зважаючи на вказані обставини, заявниці відмовлено у видачі паспорта громадянина України та рекомендовано надати рішення суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Факт постійного проживання заявниці станом на 24 серпня 1991 року на території України підтверджується рядом документів, зокрема, аттестатом про середню освіту, свідоцтвом про шлюб, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Каланчацька района лікарня» та довідкою Каланчацької селищної ради.
Ухвалою суду від 15 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.
Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.
Представником заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області надано суду пояснення в якому просить розгляд справи по суті здійснювати без участі представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду.
У вказаних поясненнях, представником заінтересованої особи зазначено, що 06 грудня 2019 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Каланчацького районного сектору УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта. Під час проведення процедури встановлення особи було встановлено, що 14 лютого 1985 року заявниці видавався паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який нею встрачено. Паспортом громадянина України документована ніколи не була. Заявнику рекомендовано було звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали заяви, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає заяву такою обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Як встановлено в ході розгляду справи, заявниця ОСОБА_1 має намір отримати паспорт громадянина України, тому звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Як вбачається з пояснень представника заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області заявниця паспортом громадянина України документована ніколи не була. 14 лютого 1985 року заявниці видавався паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який нею втрачено.
Відповідно до пунктів 1,2 частини першої статті 3 цього Закону встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Згідно з пунктами 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Відповідно до п. 7 Порядку № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, зокрема, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Стаття 1 ЗУ «Про громадянство» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні».
Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, підтверджується, зокрема, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Каланчацької районної лікарні» №01-07/22 від 27 січня 2020 року з якої вбачається, що заявник працювала на посаді завідувача фельдшерсько-акушерського пункту в с. Новоолександрівка з 14 лютого 1989 року по 15 жовтня 1997 року; та довідкою Каланчацької селищної ради № 42/7 від 02 березня 2020 року з якої вбачається, що заявник дійсно проживала в с. Новоолександрівка Каланчацького району Херсонської області у період з 18 квітня 1989 року по 24 січня 1996 року.
Таким чином, надані заявником та її представником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.
Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 293, 315, 319 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Каланчацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, юридична адреса: м. Херсон вул. Перекопська, 168.

Суддя: Ковальчук О. В.