Справа № 234/7206/20
Провадження № 2/234/2357/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Михальченко А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 234/7206/20 за позовом

ОСОБА_1

в інтересах якої діє адвокат Лозовий І.О.,

до

Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод»

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди з тих підстав, що він працював в ПрАТ «СКМЗ» на різних посадах, остання - слюсар-інструментальник з 19.11.2015 року по 19.02.2020 року, був звільнений у зв`язку з скороченням штату. За грудень 2019 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 1375,23 грн., за січень 2020 року - 1420,12 грн., за лютий 2020 року - 5084,59 грн., а всього 7879,94 грн., та до теперішнього часу не виплачена. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 161,84 грн. за день за період з 20.02.2020 року по день винесення рішення. Просить суд стягнути вказанні суми та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та сплачений судовий збір.

13.05.2020 по справі відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

29.05.2020, представник ПрАТ «СКМЗ», через канцелярію суду, подав пояснення на позов у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. При цьому відповідач оспорює лише щодо стягнення середнього заробітку та зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача становить 161 грн. 84 коп. (з урахуванням податків). Зазначає, що у лютому 2020 року (з моменту звільнення ОСОБА_1 ) було на ПрАТ «СКМЗ» 3 робочі дні, у березні 2020 року у зв`язку з особливим режимом роботи на період карантину було 6 робочих днів, у квітні 2020 у зв`язку з продовженням карантину не було на підприємстві робочих днів, у травні до дати слухання (до 29.05.2020) - 4 робочі дні, що підтверджується відповідними наказами. Просив суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» на користь ОСОБА_1 7879,94 грн. заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені відповідно до кількості робочих днів на підприємстві.

29.05.2020 року на адресу суду надійшла заява з розрахунком представника позивача ОСОБА_2 , де крім іншого адвокат зазначає, що при розрахунку заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені повинен братися розмір середньоденної заробітної плати без врахування податків та зборів, який складає 201,04 грн. та кількість робочих днів з 19.02.2020 року по день слухання справи - 29.05.2020 складає 67 робочих днів.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Надали суду письмові заяви, згідно яких просили суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Надав заяву до суду, в якій просить справу слухати без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу №185 від 18.11.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ПрАТ «СКМЗ» на посаду слюсаря-інструментальника 5 розряду до механоскладального цеху №1. Згодом переведений до механоскладального цеху №3.

Наказом №28 від 19.02.2020 вона звільнена з підприємства у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

З копії трудової книжки встановлено, що 19.02.2020 ПрАТ «СКМЗ» виконало обов`язок щодо видачі ОСОБА_1 належно оформленої трудової книжки, але не провів із нею розрахунок, у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу.

Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

З довідки про заборгованість по заробітній платі №271 станом на 19.05.2020, яка надана відповідачем разом із поясненнями на позов, суд вбачає, що ПрАТ «СКМЗ» має перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі на загальну суму 7879,94 грн. (за грудень 2019 року, січень-лютий 2020 року).

Середньоденна заробітна плата до сплати складає 161,84 грн.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» має перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 7879,94 грн., а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає застосуванню формула, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку.

Відповідно до розрахунку відповідача, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два повних місяці, що передували його звільненню, становить 161 грн. 84 коп. до сплати.

Представником відповідача надані суду копії наказів генерального директора ПрАТ «СКМЗ» №2 від 18.03.2020 року, №49 від 02.03.2020 року, №391 від 26.11.2019 року, які визначають кількість робочих днів на підприємстві, графік роботи, неробочі дні та дні простою.

При розрахунку суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, судом визначено кількість робочих днів з 19.02.2020 (дата звільнення) до 29.05.2020 (ухвалення рішення по справі), що складає 13 робочих днів (у лютому 2020 року було 3 робочі дні, у березні 2020 року на ПрАТ «СКМЗ» було 6 робочих днів, у квітні 2020 - не було, у травні 2020 року до дати слухання - 4 робочі дні).

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 2103,92 грн. (161,84 грн х 13 днів), яка підлягає стягненню з відповідача. Тобто, в цій частині вимог позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. 00 коп. позивач зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача щодо нього він зазнав душевних страждань, так як не виплата йому заробітної плати суттєвим чином вплинула на ритм його життя, він був позбавлений засобів до існування, що призвело до стресу.

Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього.

Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для ОСОБА_1 , тривалість його страждань і переживань, беззаперечної зміни укладу його життя, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з ПрАТ «СКМЗ» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 05.05.2020, а тому судовий збір підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СКМЗ» у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лозовий І.О., до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 7879 грн. 94 коп. (сім тисяч вісімсот сімдесят девять грн. 94 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 2103 грн. 92 коп. (дві тисячі сто три грн. 92 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. 00 коп. (дві тисячі грн. 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню, але не більше ніж за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено та проголошено суддею 29.05.2020

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко