Справа № 464/6739/19 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.Б.
Провадження № 22-ц/811/738/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Мельничук О.Я.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди.

Ухвалою Сихівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права. Покликається на те, що на етапі відкриття провадження у справі суд фактично оцінював обґрунтованість позовних вимог по суті, проте такі обставини можуть бути встановлені або спростовані в ході судового розгляду справи.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст.ст.274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції з посиланням на норми статей 175, 177 ЦПК України виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2019 року а саме: в позовній заяві не викладено обставин щодо завдання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» шкоди позивачу внаслідок дорожньо-транспортної події та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Так, за положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

Матеріалами справи та судом встановлено, що в грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що позовна заява зокрема повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак, всупереч вищезазначеним вимогам у поданій до суду позовній заяві не викладено обставин щодо завдання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» шкоди позивачу внаслідок дорожньо-транспортної події.

27 січня 2020 року, на адресу суду першої інстанції, на виконання вимог ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, надійшло клопотання про усунення недоліків, а саме: додаткові пояснення до позовної заяви.

Ухвалою Сихівського районного суду Львівської області від 30 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Враховуючи часткове усунення позивачем недоліків позовної заяви та ту обставину, що заява за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, а подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

На думку колегії суддів, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, які залишились невиконаними не перешкоджають вирішенню суддею питання про відкриття провадження у справі, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, можуть бути усунуті під час розгляду справи по суті.

Отже, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки такий висновок не відповідає інтересам позивача щодо можливості звернення до суду з метою реалізації права такої особи на справедливий розгляд справи, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст.376, 379, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2020 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду із стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31.03.2020 року.

Головуючий: Мельничук О.Я.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.