Ухвала

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 456/1140/17

провадження № 61-13147вно20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчка М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільська рада села Нижня Стинава Стрийського району Львівської області,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільської ради села Нижня Стинава Стрийського району Львівської області про визнання права власності та визнання частково недійсним договору дарування,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільської ради села Нижня Стинава Стрийського району Львівської області, у якому просив визнати частково недійсним договір дарування від 23 травня 2008 року, укладений його матір`ю ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , та визнати за ним право власності на господарську будівлю - цегляний сарай.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про часткове визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2017 року та додаткове рішення суду першої інстанції від 06 червня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2017 року, додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишено без змін.

У вересні 2020 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд постанови Верховного Суду від 30 квітня 2020 рокуза нововиявленими обставинами. Доводи заяви зводяться до незгоди з указаною постановою суду касаційної інстанції та висновками про застосування норм матеріального права. ОСОБА_1 вважає, що існує необхідність у повторному касаційному перегляді справи.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені у частині другій статті 423 ЦПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами першим і третім частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Таким чином, перегляду у порядку статті 423 ЦПК України підлягають постанови касаційного суду, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Постанови суду касаційної інстанції, якими рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, не є судовими рішеннями, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Аналіз постанови Верховного Суду від 30 квітня 2020 року свідчить, що цим судовим рішенням не було змінено або ухвалено нове рішення.

Тому заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільської ради села Нижня Стинава Стрийського району Львівської області про визнання права власності та визнання частково недійсним договору дарування повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук