Справа № 713/545/19
Провадження №2/713/9/20
РІШЕННЯ

іменем України

07.10.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., за участю представника позивача - адвоката Стадника І.П., за участю представника відповідача - адвоката Ковалюка М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої за довіреністю діє - адвокат Стадник Ігор Петрович до ОСОБА_2 , де третьою особою є Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ, про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої за довіреністю діє - адвокат Стадник І.П., звернулась в суд з позовом про визнання батьківства до відповідача ОСОБА_2 , де третьою особою є Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини. Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України» та стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

У період із 28.08.2009 року по листопад 2011 року проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом. Під час проживання із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна дочка ОСОБА_3 . При реєстрації народження дитини, дані про батька дочки були записані у Книзі реєстрації народжень із її слів та за її вказівкою дочка була записана « ОСОБА_3 », на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки з ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина зареєстрована по-батькові « ОСОБА_3 », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Після народження дитини ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_3 як свою дочку, турбувався про неї, надавав матеріальну допомогу, говорив, що хоче подати заяву в РАЦС про визнання батьківства. Однак, після їхнього розлучення і до цього часу ОСОБА_2 припинив будь-які стосунки з нею та дочкою.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, посилались на обставини, викладені в позові, просили задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав відзив, де зазначив, що позовні вимоги не визнає. Про те, що ОСОБА_3 є його дочкою, стало відомо з даного позову. ОСОБА_1 посилається, що в період з 28.08.2009 року по листопад 2011 року проживала з ним однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом і під час проживання у них народилася дочка. Зазначив, що ніколи не проживав із ОСОБА_1 однією сім`єю, її твердження про ведення спільного господарства, спільний бюджет, спільний побут - взагалі надумані, такого ніколи не було. ОСОБА_1 навіть не вказує де саме вони проживали.

З 1993 року і по даний час проживає в своєму господарстві в АДРЕСА_1 . В період, вказаний ОСОБА_1 як спільно прожитий, знаходився за адресою місця свого проживання. Інші особи, окрім зазначених в по господарській книзі, з ним не проживали та не були зареєстровані. Посилання ОСОБА_1 на його, нібито визнання дитини, надання матеріальної допомоги, а також бажання зареєструвати її на своє ім`я в органах РАЦС є надуманими, оскільки про своє батьківство відносно вказаної дитини дізнався з позову. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав, зазначив, що ОСОБА_2 заперечує факт свого батьківства стосовно дитини ОСОБА_1 , доказів, що відповідач заперечував щодо проведення признпаченої судової експертизи немає. Експертами згідно ухвали суду експертиза не проведена. Експертами не здійснювався виклик ОСОБА_2 для забору біологічного матеріалу та не було повідомлено про час та місце проведення експертизи. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 . Просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представник третьої особи Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи начальник Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Матіос Л. Скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Щодо позову не заперечують.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка ОСОБА_1 показала, що з 2009 року по листопад 2011 року проживали разом з ОСОБА_2 . У неї на той час було двоє дітей від попереднього шлюбу, помер чоловік і ОСОБА_2 почав проявляти до неї увагу, наполягав щоб вона йшла жити до нього. Однак вона не могла залишити своїх дітей одних без нагляду, тому вони проживали то у нього, то у неї. ОСОБА_2 в той час був у процесі розлучення, з колишньою дружиною ділили майно, а вони проживали у будинку його матері. Вони вели спільне господарство, купили корову, разом з дітьми заготовляли сіно, повністю все робила у нього біля хати. ОСОБА_2 хотів спільну дитину, і після того як вона завагітніла вони проживали, ходив з неї на УЗД. У шість місяців у неї погіршилось здоров`я, забрали на швидкій у лікарню в м.Чернівці. ОСОБА_2 був у неї тільки один раз. Гроші їй не давав на лікування. Після того як вона родила у неї була післяродова депресія, нервовий зрив і вона отримала інвалідність. Коли дочку хрестили, то ОСОБА_2 не було. Наступного дня після хрестин ОСОБА_2 прийшов і сказав, щоб вона брала дочку і йшла до нього жити, однак вона сказала, що не може залишити дітей, і після цього вони посварились і ОСОБА_2 відмовився визнавати дитину своєю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що їй відомо, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , оскільки вона часто допомагала їм по господарству. У будинку ОСОБА_2 часто бачила ОСОБА_1 , навіть після народження дитини. Коли вона допомагала по господарству, то ОСОБА_28 варила їсти. ОСОБА_1 казала, що батьком дитини є ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що одного разу на прохання ОСОБА_1 допомагала збирати картоплю на городі по місцю проживання ОСОБА_2 проживала у останнього, допомагала по господарству, коляска з дитиною стояла у дворі коли збирали картоплю. Всі у селі знали, що вони разом проживають. Також бачила ОСОБА_2 у ОСОБА_1 дома після хрестин.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_20 показала, що бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом два рази. Один раз допомагала їм збирати картоплю. По місцю проживання ОСОБА_2 , а другий раз бачила у ОСОБА_1 дома після хрестин. Разом проживали як сім`я.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_8 , представника відповідача ОСОБА_9 , свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об`ємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підтвердження позивачкою позовних вимог про визнання батьківства надано наступні докази:

Копія свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_3 , Серія НОМЕР_1 , виданого 19.08.2011 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №39 з даних якого вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько записаний ОСОБА_4 , в графі мати записана ОСОБА_1 .

Довідка Лукавецької сільської ради №504 від 06.03.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 . Склад сім`ї: син - ОСОБА_21 , 1987 року народження, дочка - ОСОБА_22 , 1994 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 2011 року народження, онук - ОСОБА_23 , 2016 року народження.

Копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №1 від 26.03.2019 року з даних якого вбачається, що відомості про батька малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записано на підставі заяви матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

На спростування обставин викладених у позовній заяві та на підтвердження заперечень відповідачем ОСОБА_2 надано наступні докази.

Довідка Вижницької міської ради №796 від 12.04.2019 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , з 2009-2015 років в даному володінні окрім вказаних осіб, без реєстрації ніхто не проживав, а також худоби та птиці не утримувалося.

Копії по господарських книг за період з 2011- року по 2015 року з даних яких вбачається, що в житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_24 - дружина, ОСОБА_25 - син.

Довідка Лукавецької сільської ради №287 від 05.08.2020 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 з 2007 року проживає без реєстрації в будинку матері ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , з даного господарства не вибував. Даних про те, що ОСОБА_2 проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_1 , в сільській раді немає.

Норми закону застосовані судом при розгляді даної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК).

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.05.2019 року призначено судову медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1. Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області? Доручено експертам Чернівецького бюро судово-медичних експертиз (58003 м. Чернівці, вул. Кишинівська, 2) відібрати зразки біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області. Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з`явитися до Чернівецького бюро судово-медичних експертиз (58003, м.Чернівці, вул.Кишинівська, 2), для відібрання у нього зразків біологічного матеріалу для проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи. Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, що знаходиться за адресою: 65082, м. Одеса, провулок Валіховський, 4, попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок, та по ст.385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала направлена та вручена всім учасникам справи, набрала законної сили.

Згідно листа начальника КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» №536 від 20.03.2020 року вбачається, що на адресу КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшла ухвала від 21.05.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, де в розділі Ухвалив, доручено експертам відібрати зразки біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На призначений термін відбору матеріалу (11.07.2019 року) не з`явилася ні одна із сторін. На додатково призначені терміни (18.02.2020 року та 26.02.2020 року) у відділення судово-медичної імунології з`явилась лише мати ОСОБА_27 та дитина ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 не з`явився. В подальшому ОСОБА_2 при явці у відділення 20.02.2020 року надав власноруч виконану заяву (копія додається), змістом якої є відмова від «будь-яких судово-медичних експериментів, а також з іншими захворюваннями». Відбір крові виконати неможливо.

З ксерокопії заяви ОСОБА_2 адресованій керівнику КМУ «Обласне бюро судово-медичної імунології» вбачається, що ОСОБА_2 згідно ст.28 ч.3 Конституції України відмовився від будь-яких судово-медичних експериментів, а також з іншими захворюваннями.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 (провадження № 61-18333св19) визначено:

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Допитані в судовому засіданні свідки та позивачка ОСОБА_1 підтвердили факт спільного проживання відповідача ОСОБА_2 з позивачкою ОСОБА_1 .

Неодноразове ухилення відповідача ОСОБА_2 від явки до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» для відбору порівняльних зразків експертизи згідно з вимогами ст. 109 ЦПК України, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем (його представником) заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач та його представник, не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому здати відповідні зразки для експертного дослідження. Суд критично відноситься до твердження представника відповідача стосовно того, що ОСОБА_2 не було повідомлено про час та місце відбору зразків для експертного дослідження, оскільки в матеріалах справи міститься його заява про відмову від проведення експертизи. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про наслідки ухилення від подання експертам необхідних матеріалів, тим самим визнав факт, для з`ясування якого судова експертиза була призначена.

Таким чином, суд, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ внести зміни до актового запису №39 від 19 серпня 2011 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , уродженки с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, а саме: у графі "відомості про батька" записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України», у графі прізвище, ім`я та по батькові дитини,- залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 1152,60 гривень.

Керуючись ст.ст.125, 128, 135 Сімейного кодексу України, п.6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 109, 141, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ внести зміни до актового запису №39 від 19 серпня 2011 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , уродженки с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, а саме: у графі "відомості про батька" записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України», у графі прізвище, ім`я та по батькові дитини,- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 1152 (Одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 (Шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстрована АДРЕСА_3 , проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Третя особа: Вижницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ, Код , м.Вижниця вул.Січових Стрільців, 4-В, Чернівецької області.

Суддя І. А. Кибич