Справа № 598/873/19
провадження № 2/598/68/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"01" жовтня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1 , представника позивача-відповідача ОСОБА_2 , відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

До Збаразького районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем ними спільно було надбано нерухоме майно, а саме гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22928797). В даний час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач просить, в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину даного гаража, загальною площею 38,5 кв.м.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подав відзив на позов, в якому заперечив щодо наведених позивачем обставин та правових підстав для задоволення позову. При цьому зазначив, що спірний гараж, як цілісний об`єкт нерухомого майна, був збудований у 2002 році ОСОБА_4 , яка продала вказаний гараж йому 01.06.2006 року, і з цього часу він користується гаражем. Шлюб з ОСОБА_1 він зареєстрував 29.04.2007 року. Оскільки ОСОБА_4 на час продажу не виготовила на гараж документів, тому 29.01.2008 року Збаразьким РБТІ, на його замовлення, було виготовлено технічний паспорт на гараж. 28.02.2008 року рішенням Збаразької міської ради №57 вирішено оформити за ним право власності на гараж АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки спірний гараж було придбано за його особисті кошти ще до укладення шлюбу з позивачкою, тому відсутні підстави для задоволення позову, так як гараж є його особистою власністю, в зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду відповідь на відзив, де ствердив, що відповідачем ОСОБА_3 не спростовано презумпцію спільної власності подружжя на спірне майно, набуте за час шлюбу, та не доведено, що вказаний гараж є його особистою власністю. Крім того, надана до суду копія розписки від 01.06.2016 року написана громадянкою ОСОБА_4 не може бути свідченням купівлі спірного майна (гаража), оскільки не є в силу вимог законодавства документом, який свідчить про перехід права власності.

До початку розгляду справи по суті із зустрічною позовною заявою до суду звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.04.2007 року між ним та ОСОБА_1 укладено шлюб. Під час шлюбу, а саме 31.03.2010 року, ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Авто Просто» угоду №0316225, відповідно до якої ТОВ «Авто Просто» гарантувало ОСОБА_1 отримання права на автомобіль шляхом включення її в учасники системи «Авто Просто» та зобов`язалось здійснити оплату вартості автомобіля виробнику, Імпортеру чи Дистриб`ютору, а ОСОБА_1 зобов`язалась виконувати зобов`язання, передбачені цією Угодою. 10.09.2010 року між ОСОБА_1 (Отримувач), ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» (Продавець) і ТОВ «Авто Просто» (Платник) був укладений договір №714608-S00119, відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на автомобіль Chevrolet Epica, р.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 145 600 гривень. Оскільки ОСОБА_1 , як одним із подружжя, було укладено вищевказаний договір в інтересах сім`ї, то придбаний внаслідок укладення кредитного договору даний автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю, а цивільні права й обов`язки за вказаним договором виникли в обох із подружжя. Він не заперечує проти того, щоб спірний автомобіль залишився у власності ОСОБА_1 , а йому були відшкодовані кошти, сплачені в погашення спільного боргу за придбання автомобіля, та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти в сумі 130 577 грн., сплачених ним в погашення спільного боргу по Угоді №0316225, укладеній 31.03.2010 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Авто Просто», за придбання автомобіля Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , з яких: 78577,20 грн. (1/2 частина від 157 154 грн. сплачених за рахунок спільних коштів подружжя в погашення спільного боргу під час шлюбу в період з 31.03.2010 р. до 31.12.2016 р.); 44925.99 грн. - кошти сплачені ним в погашення спільного боргу за рахунок особистих коштів в період з 01.01.2015 р. до 02.08.2016 р. (до часу розірвання шлюбу судом), коли вони вже не вели спільного господарства; 52000 грн. - кошти сплачені ним в погашення спільного боргу за рахунок власних коштів після розірвання шлюбу судом в період з 02.08.2016 р. до 26.09.2018 року.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.08.2019 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя і об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, та вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Перед початком підготовчого судового засідання відповідач - позивач ОСОБА_3 подав уточнену зустрічну позовну заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив провести розподіл спільного майна подружжя, а саме стягнути з ОСОБА_1 в його користь 72500 гривень в рахунок грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Epika, р.н. НОМЕР_1 , залишивши вказаний автомобіль у власності відповідача. При цьому він просив інші позовні вимоги, а саме позовні вимоги про стягнення частки витрат по Угоді №0316225 від 31.03.2010 року з ТОВ «Авто Просто» залишити без розгляду.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.09.2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог щодо стягнення частини витрат по Угоді №0316225 від 31.03.2010 року з ТОВ «Авто Просто» залишено без розгляду.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_2 подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись в тому числі і на те, що відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження грошової компенсації за частку у майні можливе лише за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Оскільки у даній справі відповідна грошова сума на депозитний рахунок суду сторонами не вносилась, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 та представник позивача-відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним позовом підтримали і просили позов задовольнити, посилаючись при цьому на ті ж обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали та просили в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_3 підтримав свої позовні вимоги. Позов ОСОБА_1 не визнав та просив в задоволенні її позовних вимог відмовити з підстав, викладених ним у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги як за первісним позовом, так і за зустрічною позовною заявою, підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі в період з 29.04.2007 року по 2016 рік. 02 серпня 2016 року рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області шлюб між сторонами розірвано. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області серії НОМЕР_2 від 29.04.2007 року (а.с.5), копією рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 02.08.2016 року (а.с.6), та не заперечується сторонами по справі.

Під час шлюбу сторонами, за спільні кошти та в інтересах сім`ї, було надбано нерухоме майно, а саме гараж площею 38,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22928797), який зареєстрований за ОСОБА_3 , та автомобіль Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 145600 гривень, котрий зареєстрований за ОСОБА_1 . Даним спірним автомобілем на даний час користується ОСОБА_1 . Вказані обставини знайшли своє підтвердження копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.01.2018 року (а.с.7), копією технічного паспорта на гараж АДРЕСА_1 (а.с.26-30), копією рішення виконавчого комітету Збаразької міської ради Тернопільської області №57 від 28.02.2008 року (а.с.31), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.33), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.34), копією угоди №0316225 від 31.03.2010 року укладеною між ТзОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 з додатками до угоди (а.с.45-47), копією договору №714608-S00119 від 10.09.2010 року укладеного між ОСОБА_1 , ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» і ТОВ «Авто Просто» з додатками (а.с.48-53), копіями квитанцій про оплату за придбання автомобіля (а.с.57-70).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 з правом керування автомобілем ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 11.09.2010 року 1ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області (а.с.54).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному із подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (частина третя статті 370 ЦК України).

Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що вищевказане спірне майно, а саме спірні гараж та транспортний засіб, є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що воно підлягає розподілу між сторонами, в зв`язку з чим за позивачем-відповідачем ОСОБА_1 слід визнати право приватної власності на Ѕ частину гаража, площею 38,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22928797). Також слід, впорядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 72500 гривень в рахунок грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , залишивши у власності ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб.

Суд, визнаючи спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, виходив з того, що конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.02.2018 року, винесеній у справі за №654/5243/14-ц, та з позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 24 травня 2017 року у справі 6-843цс17.

Разом з тим, твердження відповідача-позивача ОСОБА_3 про те, що спірний гараж було придбано ним до укладення шлюбу та за його особисті кошти, суд не приймає до уваги, оскільки вказане твердження не знайшло своє підтвердження зібраними доказами по справі та спростовується зокрема і рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради №57 від 28.02.2008 року (а.с.31), відповідно до якого саме на підставі вказаного рішення ОСОБА_3 набув права власності на гараж.

Надана копія розписки від 01.06.2016 року про продаж ОСОБА_4 спірного гаража ОСОБА_3 від 01.06.2006 року (а.с.35) сама по собі не може бути свідченням купівлі спірного майна (гаража), оскільки не є в силу вимог законодавства документом, який свідчить про перехід права власності до останнього.

Суд, також не приймає до уваги тверджень свідка ОСОБА_5 про те, що спірний гараж ОСОБА_3 придбав до шлюбу з ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються іншими доказами по справі і вважає, що саме по собі твердження свідка не може свідчити про законність набуття права власності на спірне нерухоме майно.

Задовольняючи вимогу про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , суд виходив із принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), тобто в межах заявлених позовних вимог, і вважає за необхідне стягнути саме 72500 гривень грошової компенсації. При цьому, суд бере до уваги те, що сторони по справі в судовому засіданні не заперечили тієї обставини, що вартість автомобіля Chevrolet Epika, р.н.з. НОМЕР_1 , становить 145600 гривень.

При цьому суд враховує ту обставину, що на даний час спірний автомобіль перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_1 , що не заперечила в судовому засіданні і сама ОСОБА_1 ..

Суд не приймає до уваги посилань позивача-відповідача ОСОБА_1 та представника позивача-відповідача ОСОБА_2 на ст.71 СК України, як на підставу відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частки спірного автомобіля, а саме на те, що сторонами по справі не було попередньо внесено коштів на депозитний рахунок суду та не було згоди одного із подружжя на компенсацію, оскільки за системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України у поєднанні з положеннями статті 364 ЦК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (відповідача-позивача ОСОБА_3 ) про стягнення з іншого подружжя (позивача-відповідача ОСОБА_1 ) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову компенсацію на депозитний рахунок суду.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.10.2019 року, винесеній у справі за №756/12751/16-ц, та з позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 19.08.2020 року у справі за №316/594/18-ц.

Також, суд не приймає до уваги тверджень відповідача-позивача ОСОБА_1 про її неспроможність виплатити грошову компенсацію за частку в автомобілі, оскільки вказаним рішенням в порядку поділу спільної сумісної власності за нею визнано право власності на Ѕ частину гаража, за рахунок якої, при відсутності у неї коштів, вона зможе сплатити компенсацію.

Суд, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача позивача ОСОБА_3 в користь позивача-відповідача ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. Стягуючи вказані кошти суд бере до уваги квитанцію за №0.0..1 від 17.05.2019 року про сплату позивачем-відповідачем ОСОБА_1 768.40 грн. судового збору (а.с.1).

Також суд, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України щодо стягнення сплаченого судового розміру пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з позивача-відповідача ОСОБА_1 в користь відповідача-позивача ОСОБА_3 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. Стягуючи вказані кошти суд бере до уваги квитанцію №44263 від 06.07.2019 року про сплату ОСОБА_3 1305,77 грн. судового збору (а.с.43).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.13, 19, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.364, 368, 370 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право приватної власності на Ѕ частину гаража, площею 38,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22928797).

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 72500 (сімдесят дві тисячі п`ятьсот) гривень в рахунок грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Epika, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши у власності ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя: І.В.Гудима