Провадження № 2/537/983/2020
Справа № 537/3482/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Матяш О.О. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.03.2018 року, реєстраційний номер 1365, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь правонаступника кредитора АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») заборгованості за договором кредиту №GP-5406575, укладеним 11.11.2013 року між ОСОБА_1 та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», в розмірі 72901,53 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В позовній заяві в обґрунтування підсудності розгляду позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, представник позивача ОСОБА_2 посилався на положення ч.12 ст.28 ЦПК України, якою встановлено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Кременчуцькому районі Полтавської області. ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" зареєстрований в Подільському районі м. Києва. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. яка здійснює свою професійну діяльність в Шевченківському районі м. Києва. Проте приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. проводить виконавчі дії про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" за місцем роботи боржника в Крюківському районі м. Кременчука. Тому за вибором позивача, позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - підсудна саме Крюківському районному суду м. Кременчука за місцем вчинення приватним виконавцем виконавчих дій.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов подано до Крюківського районного суду м. Кременчука з порушенням правил підсудності, а тому його необхідне направити за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил предметної та суб`єктної юрисдикції, інстанційної юрисдикції та територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом підсудності, відповідно до ч. 2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, ЦПК України передбачає також випадки, коли позовна заява може бути подана до суду, за вибором позивача.

Зокрема, відповідно до ч. 12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тобто, з урахуванням наведених норм права та змісту позову, позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, може подаватися до суду за місцезнаходженням стягувача-відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

При подачі позовної заяви позивач зазначив місцезнаходження відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - м. Київ, Подільський район, вул. Андріївська, 4, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на наведене, за загальним правилом, визначеним ст.27 ЦПК України, поданий позов відноситься до територіальної підсудності Подільського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача.

Зі змісту позову вбачається, що представник ОСОБА_1 адвокат Матяш О.О. звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що між ОСОБА_1 та АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" було укладено кредитний договір №GP-5406575 від 11.11.2013 року. Правонаступником кредитора АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" є ПАТ "ПУМБ". 19.03.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПУМБ" заборгованості за кредитним договором №GP-5406575 від 11.11.2013 року за період з 12.03.2017 року до 12.03.2018 року в розмірі 72901,53 грн. Стягувач ПАТ "ПУМБ" подав вчинений нотаріусом виконавчий напис для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., яка відкрила виконавче провадження за місцем здійснення своєї професійної діяльності з примусового виконання виконавчих документів в офісі, розташованому за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Златоустівка, буд.55, офіс 61-62.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі виконавчих написів нотаріусів. (ст.3 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішень про стягнення періодичних платежів може бути в добровільному або в примусовому порядку.

Так, виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем для виконання безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, зазначені у частині першій цієї статті, за заявою стягувача зобов`язані здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі, визначеному виконавчим документом, з урахуванням положень статті 70 цього Закону.

З аналізу положень ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що в разі добровільного виконання рішення, коли стягувач направив виконавчий документ на виконання безпосередньо підприємству чи установі, де працює боржник, тоді саме підприємство чи установа забезпечує виконання виконавчого документа. Відповідно в такому випадку місце виконання рішення буде знаходитись за місцем роботи боржника.

В ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначений перелік органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень. Так, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

В ст. 16 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

В ст. 25 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» дано визначення виконавчих округів та територіальних меж діяльності приватного виконавця. Так, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Приватний виконавець, за умови відсутності незакінчених виконавчих проваджень, має право змінити виконавчий округ. Зміна виконавчого округу відбувається шляхом повідомлення Міністерства юстиції України про новий виконавчий округ та внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру приватних виконавців України. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Наведені положення ст. 25 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» про розміщення інформації про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу, узгоджуються з положеннями ст. 446 ЦПК України, де визначено підсудність справ в порядку виконання рішень, за змістом якої процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Наведені положення про місце виконання виконавчого напису нотаріуса за місцем здійснення приватним виконавцем професійної діяльності узгоджуються с положеннями ст. 152 ЦПК України про підсудність заяви про забезпечення позову, яка до подання позовної заяви подається в тому числі до суду за місцезнаходженням предмета спору.

Так, місцезнаходження предмету спору, а саме оскарженого виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, знаходиться за місцем його примусово виконання приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., яка відкрила виконавче провадження за місцем здійснення своєї професійної діяльності з примусового виконання виконавчих документів в офісі, розташованому за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Златоустівка, буд.55, офіс 61-62.

Визначення законодавцем не тотожності таких понять як місце виконання рішення, та місце вчинення виконавчих дій за місцем проживання боржника, або за місцем роботи боржника, або за місцем розташування майна боржника вбачається також із положень ст. 438, 439, 441 Розділу VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України при визначенні підсудності цієї категорії справ.

З аналізу наведених положень Закону вбачається, що законодавець при визначенні територіальних меж діяльності приватного виконавця, розділяє поняття місце примусового виконання виконавчих документів, яке знаходиться в межах розташування територіального округу приватного виконавця. А також виділяє поняття здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, які можуть вчинятися на всій території України.

В ст.27 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено особливості здійснення діяльності приватного виконавця. Так, фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

В ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Зі змісту ч.1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за вибором стягувача за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, що узгоджується з одним із місць проведення виконавчих дій.

Разом з тим, виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.05.2018 року, оскаржений виконавчий напис №1365, виданий 19.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.В., офіс якого розташований за адресою: м. Київ, вул. Златоустівка, буд.55, офіс 61-62.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України, ст.22, ст.23 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», виконавчим округом, на території якого приватний виконавець Павелків Т.Л. має здійснювати професійну діяльність з примусового виконання виконавчих документів є м. Києв. Офіс приватного виконавця Павелків Т.Л. зареєстрований в Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до Положення про офіс приватного виконавця, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 15.11.2016 № 3238/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2016 р. за № 1487/29617, офіс приватного виконавця повинен знаходитись в межах виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та мати поштову адресу.

З огляду на наведені положення Закону, суд вважає, що місцем виконання оскарженого виконавчого напису нотаріуса є місце знаходження виконавчого документа, яке відповідає місцю здійснення професійної діяльності приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., за місцем розташування її офісу за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Златоустівська, буд. №55, офіс 61-62.

З огляду на наведене, відповідно до ч. 12 ст.28 ЦПК України, позов ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню, може пред`являтися за вибором позивача за місцем його виконання, тобто до Шевченківського районного суду м. Києва.

Доводи представника позивача про те, що виконавчі дії проводяться за місцем роботи позивача у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремлений підрозділ обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №2», розташований за адресою м. Кременчук Крюківський район по вул. Павла Чубинського, 10, тому дана цивільна справа підсудна саме Крюківському районному суду м. Кременчука, слід відхилити з наведених вище підстав.

Обставини звернення стягувача із виконавчим документом з метою його примусового виконання саме до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л., якою і відкрито виконавче провадження, та положення наведеного законодавства України, вказують, що стягував використав своє право обирати місце примусового виконання виконавчого напису нотаріуса між декількома можливими визначеними Законом. Боржник не наділений правом обирати місце оскарження виконавчого напису нотаріуса без врахування місця примусового виконання приватним виконавцем виконавчого напису, в межах територіального округу за місцем здійснення ним своєї професійної діяльності, а з врахуванням лише місця вчинення приватним виконавцем окремої виконавчої дії, яка після відкриття провадження може бути вчинена по всій території України.

Положення чинного законодавства України, що передбачають можливість вчинення виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження по всій території України, мають на меті захист прав стягувача і забезпечують саме законні сподівання стягувача та отримання стягнутих коштів, та не свідчить про альтернативу вибору боржником місця оскарження виконавчого документу, яким є виконавчий напис нотаріуса, за місцем вчинення однієї з виконавчих дій, які після відкриття виконавчого провадження можуть бути вчинені по всій території України.

У даній справі стягувач, реалізовуючи свої права, встановлені статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», вибрав місце виконання виконавчого напису нотаріуса, звернувшись до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., яка відкрила виконавче провадження. У разі незгоди із такими діями приватного виконавця боржник не позбавлений можливості оспорити їх правомірність до суду в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, оскільки позивач неправильно визначив суд, в якій мав звернутися за своїм вибором, відповідно до положень ст.28 ЦПК України, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за загальним правилом підсудності, визначеною ст.27 ЦПК України, до належного суду, а саме до Подільського районного суду м. Києва.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2020 року у справі № 201/12822/19.

Згідно положень ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Передати позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.