Справа № 495/3728/19
З а о ч н е р і ш е н н я
29 травня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Славич Т.В.,
за участю представника позивача - адвоката Бриленко К.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповільністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського Міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна про визнання неправомірними та скасування рішення, поновлення права власності, визнання недійсним договору, витребування майна,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповільністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського Міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна про визнання неправомірними та скасування рішення, поновлення права власності, визнання недійсним договору, витребування майна.
Короткий зміст та обґрунтування позову
Позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що право власності на предмет іпотеки відповідачем ТОВ «Кей-Колект» було набуто неправомірно виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.2. Договору іпотеки від 05 липня 2007 року, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами; у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Пункт 4.1. Договору іпотеки передбачає, що звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у:
-випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки, або
- у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, або,
- в інших випадках відповідно до діючого законодавства.
Звернення стягнення, відповідно до п. 4.2. Договору іпотеки, здійснюється на підставі:
-або рішення суду;
-або виконавчого напису нотаріуса;
-або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Згідно п. 4.3. Договору іпотеки, у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Пункт 5.1. Договору іпотеки також передбачає, що у разі настання обставин, зазначених в п.4.1. цього Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Жодних відомостей про копію письмової вимоги щодо усунення порушень, надісланої відповідачем ТОВ «Кей-Колект» на адресу позивача ОСОБА_1 та/або документи, які підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання ОСОБА_1 зазначеної письмової вимоги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно немає.
Таким чином, як зазначає позивач, державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір(угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав, а також не було звернено увагу на належне відправлення позивачу вимоги згідно до норм Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору.
Оскільки письмова вимога щодо задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 не надсилалась, були відсутні підстави для реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем ТОВ «Кей-Колект».
Одночасно позивач зазначає, що згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року (редакції, яка діяла на момент проведення реєстраційної дії, процедуру припинення обтяження (заборони) можна проводити незалежно від місцезнаходженням майна, а припинення іпотеки тільки за місце находженням майна. Нотаріус повинен був звернути увагу, що державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які виникають (змінюються, припиняються) у результаті припинення нотаріальної дії, - здійснює нотаріус, який вчинив таку дію, незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.
Припинення іпотеки без укладання відповідної угоди, яку посвідчує нотаріус, є реєстраційною дією. Оскільки іпотека є речовим правом, а не обтяженням, то на здійснення державної реєстрації припинення іпотеки поширюється вимога щодо проведення реєстрації за місцезнаходженням об`єкта. Слід зауважити, що спірне майно знаходиться за іншою адресою. Відповідно державний реєстратор суб`єкта державної реєстрації у місті Києві, нотаріус Київського міського нотаріального округу не має права вчиняти державну реєстрацію речових прав на рухоме майно.
У зв`язку з тим, що неправомірна реєстрація за ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки не може створювати підґрунтя для подальшого правомірного переходу права власності, то договір купівлі-продажу, укладений між ТОВ «Кей-Колект» та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 теж є незаконним.
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2019 року суддею Боярським О.О. було заявлено самовідвід від розгляду даної цивільної справи.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2019 року було відкрито провадження по справі.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2019 року було витребувано докази по справі від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни.
27.06.2019 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.
27.06.2019 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про витребування доказів.
27.11.2019 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про витребування доказів.
13.02.2020 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Галайчук Г.С., яка діє в інтересах відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи.
17.03.2020 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ТОВ «Кей-Колект» про перенесення розгляду справи.
31.03.2020 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Галайчук Г.С., яка діє в інтересах відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи.
05.05.2020 року на адресу суду надійшли заяви від адвоката Бриленко К.Б., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без отримання витребуваних доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. та про безпідставність заявленого відповідачем ОСОБА_2 заходів зустрічного забезпечення позову.
15.05.2020 року на адресу суду надійшла заява від адвоката Бриленко К.Б., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2020 року було відмовлено у застосуванні заходів зустрічного забезпечення позову.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2020 року було закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду.
20.05.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі від адвоката Бриленко К.Б., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ..
Короткий виклад позицій сторін по справі
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Бриленко К.Б., який діє в його інтересах в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення, причини неявки суду не відомі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повідомленнями, які повернуті з відмітками «адресат відсутній», «за закінченням встановленого терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи та повідомленням з відміткою «отримувач відмовився», причини неявки суду невідомі.
Відповідач приватний нотаріус Київського Міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повідомленнями, які повернуті з відмітками «адресат відсутній», «за закінченням встановленого терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.
В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Відповідно до п.1.2.2. Іпотечного договору, зобов`язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором повинно бути виконано в термін до 05.02.2013 року.
Відповідно до п. 4.1 зазначеного вище іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у:
-випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором;
-у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем ції вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки;
-у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.
Згідно п. 4.2. цього ж Іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі:
-рішення суду;
-виконавчого напису нотаріуса;
-застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Як зазначено в п. 4.6. Іпотечного договору, звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки та відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку».
Пунктом 5.1. Іпотечного договору, у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Відповідно до п. 5.3. Іпотечного договору, у разі застосування передачі предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя, право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п.5.1 цього договору іпотеки.
Як передбачено п.6.4 зазначеного вище Іпотечного договору, всі повідомлення між сторонами здійснюються в письмовій формі.
Відповідно до Додаткової угоди до Іпотечного договору від 06.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Людмилою Сергіївною, зареєстрованого за реєстровим №808, яка була зареєстрована в реєстрі 12.05.2006 року за №1777, іпотекою за іпотечним договором також забезпечується повернення додатково отриманої суми кредиту в розмірі 100000,00 доларів США, що еквівалентно 505000,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору.
Зобов`язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором в термін до 23.02.2013 року якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно до умов кредитного договору.
Відповідно до Договору Факторингу № 1від 12.12.2011 року та Договору відступлення права вимоги від 12.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліною Володимирівною, зареєстрованого в реєстрі за №5207-5208, до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за договорами іпотеки, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_1 .
Згідно копії повідомлення №73/772/КЗ від 15.07.2014 року, на адресу позивача ОСОБА_1 , представником ТОВ «Кей-Колект» було надіслано повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак, матеріали справи не містять відомостей про надіслання цього повідомлення саме рекомендованим листом, як це передбаченого п. 5.1. Іпотечного договору від 05.07.2007 року. Також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем ОСОБА_1 даного повідомлення.
Тому вказане повідомлення не є належним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України та унеможливлює встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності.
Відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30313993 від 05.07.2016 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, провів державну реєстрацію права власності на будівлю бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) за ТОВ «Кей-Колект» (ЄРДПОУ 37825968).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.04.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №547, відповідач ОСОБА_3 прийняв у власність 7/8 часток у праві спільної часткової власності на будівлю бару з готелем, що є предметом цього договору, а відповідач ОСОБА_2 прийняв у власність 1/8 частину у праві спільної часткової власності на будівлю бару з готелем, що є предметом цього договору.
Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.
Аналогічні висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року (провадження № 14-275цс18), 07 листопада 2018 року (провадження № 11-961апп18), 12 грудня 2018 року (провадження № 14-486цс18 та № 14-511цс18), 23 січня 2019 року (провадження № 14-501цс18) та від 13 березня 2019 року (провадження № 14-56цс19).
Отже, спори про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів, які діяли на виконання делегованих повноважень державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно розглядаються за правилами цивільного судочинства, якщо такі спори стосуються захисту цивільного права, зокрема випливають з договірних відносин.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк(термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання.
Положеннями частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно ст. 572 ЦК України, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
За ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Як зазначено в ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус.
Відповідно до ст. 18 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Згідно п. 61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1)засвідчена Іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої Іпотекодержателем Іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від Іпотекодавця; 2)засвідчена Іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена Іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені Іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені Іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з Іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3)довідка Іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.
У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
Тобто, неподання заявником передбачених чинним законодавством документів, необхідних для реєстрації права власності та проведення державної реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження є протиправним.
Згідно з пунктом 2 частини першої ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо об`єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав, це є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. були відсутні підстави здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке розташоване у смт Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області.
Закріпивши принцип змагальності сторін, цивільне судочинство гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Висновки за результатами розгляду справи та розподіл судових витрат
Суд, ретельно дослідивши матеріалами справи, витребувані докази, приходить до висновку, що Іпотекодержатель в особі ТОВ «Кей-Колект» ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як п. 5.1. Іпотечного договору так і ст. 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності, отже державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» проведена всупереч норм чинного законодавства, таким чином ТОВ «Кей-Колект» не мало право продавати предмет іпотеки третім особам, зважаючи на те, що позивачем було обрано належний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів, належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції відповідачами не було надано, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно позовних вимог позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідачів, а отже витрати щодо сплати судового збору та інших судових витрат, пов`язанних з розглядом даної справи слід залишити за позивачем.
Керуючись Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», ст.ст. 526, 530, 536, 572, 610, 611, 612, 629, 1049,1050 ЦК, ст.ст 2, 4, 5, 76, 81, 89, 223, 263, 264, 265, 280-285 ЦПК, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповільністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського Міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна про визнання неправомірними та скасування рішення, поновлення права власності, визнання недійсним договору, витребування майна - задовольнити.
Поновити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлю бару з готелем загальною площею 371,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлений 09.06.2020 року.

Суддя