Справа № 308/7888/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Крегул М.М.

за участю секретаря судового засідання - Ковач В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, який мотивує тим, що 03.11.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що протягом тривалого часу між нею та відповідачем були непорозуміння та суперечки, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, спільне проживання стало неможливим, сімейні стосунки між ними фактично припинені. Тривалий час позивач із сином проживають окремо від відповідача, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше спільне життя з відповідачем суперечитиме їх інтересам. Крім того, позивач зазначає, що їх син ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю та потребує постійного, періодичного нагляду лікарів реабілітацію та лікування, забезпечення лікарськими засобами, здоровим, посиленим харчуванням, що в свою чергу потребує значних додаткових матеріальних витрат.

22.09.2020 року позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про уточнення позовних вимог та з урахуванням викладеного просить суд: шлюб між нею та відповідачем розірвати; неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею; стягнути з відповідача на її користь на утримання їх сина аліменти у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із застосуванням індексу інфляції щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина щомісячно по 1500 грн. для лікування, придбання медикаментів і харчування.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельника Я.Ю. до суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи провести у його відсутності на підставі наявних документів, позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак, подав до суду письмову заяву від 15.10.2020р., в якій просить суд розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить такі задовольнити, правові наслідки йому відомі та зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його інтереси, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 03 листопада 2007 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 03 листопада 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 749.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ведуть.

Позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, про що свідчить зміст його заяви поданої до суду від 16.10.2020 року.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність малолітньої дитини, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Судом встановлено, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка піклується про сина та займається його вихованням і дитина перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обов`язок щодо утриманні неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Окрім цього, судом встановлено, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з інвалідністю з дитинства, діагноз К51, що підтверджується протоколом ЛКК № 2 від 21.01.2020 року, випискою з протоколу ЛКК № 02016 від 03.01.2020 року, довідкою ЛКК від 21.01.2020 року за №2.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи викладене, з урахуванням заяви відповідача від 16.10.2020 року, в якій він визнає уточнені позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 гривень щомісяця, для придбання медикаментів , харчування. та лікування дитини.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи бажання позивача змінити прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_1 , суд вважає, що дана вимога підлягає до задоволення.

Суд вважає за необхідне, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 185, СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 749, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище -" ОСОБА_1 ".

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 07 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, для лікування, придбання медикаментів та харчування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. шістдесят коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул