1Справа № 335/6144/19 2-з/335/11/2020
УХВАЛА
про забезпечення позову
26 травня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянув в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
03.06.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 3 202 005,12 гривень. Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2020 року ухвалу суду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постановою Верховного суду від 08 квітня 2020 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме:
- нежитлове приміщення, загальною площею 276, 3 кв.м., основною площею 168, 7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 20701568;
- квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості 10117390;
- автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири.
Заява мотивована тим, що є підстави вважати, що майно, яке є власністю відповідача та ОСОБА_3 , може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Вивчивши надані матеріали, суд встановив наступне.
Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.03.2019, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13.08.2019, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину: об`єкту нежитлової нерухомості комплексу, що складається з будівлі A-З (II-ІІІ поверхи незавершені будівництвом), площею 331, 9 кв.м., навісу Г, бесідки Д-1, огорожі № 1, фонтану 11, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлового приміщення, загальною площею 276, 3 кв.м., основною площею 168, 7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 120 000,00 доларів США, що становить 3 202 005,12 гривень.

Як вказує позивач в заяві про забезпечення позову, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи надані суду документи, суд доходить висновку, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду зважаючи на характер та предмет позову.

Проте, з рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.03.2019 випливає, що нерухоме та рухоме майно було поділено між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але будь-яких позовних вимог до ОСОБА_3 не заявлено, тому суд не вбачає підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_3 .

Отже, суд вважає за необхідне накласти арешт на все майно, яке належить відповідачу.

Разом з тим, встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири є надмірним, оскільки арешт сам по собі включає заборону користування, володіння та розпорядження майном.

Крім цього, судом враховується, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не зможе перешкодити господарській діяльності юридичних або фізичних осіб, а також не порушить інтереси інших осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Пропозицій щодо зустрічного забезпечення не надходило.

Керуючись ст. ст. 149154, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 3 202 005,12 гривень накласти арешт на все належне ОСОБА_2 майно, а саме:

1/2 частку комплексу, яка належить ОСОБА_2 , що складається з будівлі A-З (II-ІІІ поверхи незавершені будівництвом), площею 331, 9 кв.м., навісу Г, бесідки Д-1, огорожі № 1, фонтану 11, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості 07;

- 1/2 частку нежитлового приміщення, загальною площею 276, 3 кв.м., основною площею 168, 7 кв.м., розташованого за адресою: м. Мелітополь, Запорізька область, реєстраційний номер об`єкту нерухомості: НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 ;

- 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- на 1/2 частку автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 .

В решті задоволення заяви відмовити

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Боржник Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заходи забезпечення позову застосовувати до ухвалення остаточного рішення у справі.

Ухвала є виконавчим документом.

Копію ухвали для виконання направити сторонам та відповідним реєстраційним службам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва