Номер провадження: 22-ц/813/178/20
Номер справи місцевого суду: 519/660/17
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в справі №519/660/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про повернення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 4 березня 2019 року у складі судді Барановської З.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 29 серпня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що уклав з АТ «Ощадбанк» Договір №43099315 на вклад «Пенсійний» для фізичної особи від 31 березня 2015 року строком на 6 місяців під 18,5% річних, вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 30500,00 грн., в подальшому рахунок неодноразово поповнював і станом на 13 січня 2017 року на рахунку у нього знаходилося 158000,00 грн. На доходи фізичних осіб по депозитним грошовим вкладам податок в розмірі 18% і військовий збір 1,5%, а всього 19,5%, банк щомісячно утримував за період з 1 січня 2016 року по 30 липня 2017 року, незважаючи на зміну законодавства з 1 січня 2016 року, яка передбачала пільгу для окремих категорій осіб в оподаткуванні. Позивач вважає, що за період після 1 січня 2016 року з нього незаконно утримано грошові кошти в рахунок податку, які банк відмовився повернути. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 після неодноразового уточнення вимог остаточно просив зобов`язати філію АТ «Ощадбанк» повернути незаконно утримані грошові кошти в сумі 8504,00 грн. як податок на доходи - проценти за період з 1 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року (а.с.1-2, 25, 38, 44, 51, 57, 59).

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 3 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.24).

Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» позов не визнав, зазначивши, що оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ІУ Податкового кодексу України, де визначено перелік доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та доходи, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Положеннями розділу ІV Податкового кодексу України не встановлено повного звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб жодної категорії платників незалежно від соціального статусу, майнового стану тощо, виходячи з чого позовні вимоги є безпідставними (а.с.32-33).

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 4 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю (а.с.68-71).

Висновок суду мотивовано тим, що податкове законодавство не передбачає звільнення будь-якої категорії платників податків, в тому числі ветеранів та інвалідів війни від сплати податку з суми нарахованих процентів на поточний або вкладний (депозитний) рахунок, а надає лише певні пільги з оподаткування, зокрема, з процентів, нарахованих на пенсійні та соціальні надходження, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не утримуються; щодо процентів, нарахованих на суму поточного та/або вкладного (депозитного) банківського рахунку ветеранів та інвалідів війни, то податок на доходи фізичних осіб підлягає сплаті на загальних підставах згідно з чинним законодавством.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права полягає у не застосуванні судом Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який надає йому як інваліду війни 1-ї групи соціальну пільгу по сплаті податку за ставкою, рівною 0 у разі доходу платника податку не вище 1378,00 грн., що є гарантованою сумою податкової пільги (а.с.82).

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у розумінні податкового законодавства дохід особи у вигляді отримання коштів на рахунок в розмірі річних у відсотках від розміщеного у банку грошового вкладу є пасивним доходом. Оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом ІV Податкового кодексу України, згідно з підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 якого до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються пасивні доходи, крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (доходи у вигляді процентів на поточні банківські рахунки, за якими на користь фізичних осіб здійснюються виключно виплати заробітної плати, стипендії, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат). У Податковому кодексі відсутнє будь-яке застереження стосовно податкових соціальних пільг на пасивні доходи. Положення статті 169 ПК України про соціальні податкові пільги, на які позивач посилався в обґрунтування своєї вимоги щодо повернення коштів утриманого податку з доходу за банківським депозитом, передбачають право платника податку на зменшення на суму податкової соціальної пільги тільки суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця та лише у вигляді заробітної плати (а.с.113-114).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Ощадбанк» в особі філії - Одеське обласне управляння АТ «Ощадбанк» укладено Договір №43099315 на вклад «Пенсійний» для фізичної особи від 31 березня 2015 року, на підставі якого ОСОБА_1 вніс, а банк прийняв кошти на вкладний (депозитний) рахунок, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 18,5% річних, сплата яких здійснювалася шляхом щомісячного перерахування коштів на відкритий у банку рахунок ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні вимог про повернення коштів, утриманих як податок з доходу за банківським депозитом, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що отримання коштів на рахунок в розмірі річних у відсотках від розміщення у банку грошового вкладу є пасивним доходом у розумінні визначених у Податковому кодексу України термінів, що виключає застосування податкових соціальних пільг.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, під терміном - «пасивні доходи» для цілей розділу ІУ Податкового кодексу України законодавець визначив, зокрема, доходи, отримані у вигляді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок (п.п.14.1.268 п.14.1 ст.14 ПК України).

За підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом ІУ Податкового кодексу України, згідно з підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 якого, до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються пасивні доходи, крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включаються доходи у вигляді процентів на поточні банківські рахунки, за якими на користь фізичних осіб здійснюються виключно виплати заробітної плати, стипендій, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат; ознаки таких рахунків визначаються Національним банком України.

Статтею 169 ПК України встановлено перелік податкових соціальних пільг та визначено об`єкт оподаткування - заробітна плата, до податку з якої вони можуть бути застосовані.

Підпунктом 169.2.3 пункту 169.2 статті 169 ПК України чітко визначено, що податкова соціальна пільга не може бути застосована до доходів платника податку, інших ніж заробітна плата.

У Податковому кодексі України відсутнє будь-яке застереження стосовно податкових соціальних пільг на пасивні доходи. Положення статті 169 ПК України про соціальні податкові пільги передбачають право платника податку на зменшення на суму податкової соціальної пільги тільки суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця та лише у вигляді заробітної плати.

Права, за захистом яких позивач звернувся до суду, не порушені.

Правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відсутні.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 7 травня 2020 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 4 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про повернення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 червня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова