Справа № 497/1588/19
Провадження № 2/497/62/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні, в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення авансового внеску, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просить суд стягнути з них на його користь в рахунок сплаченого ним авансу за виконання зобов`язання 2 500 доларів США, що по курсу НБУ станом на 23 жовтня 2019 року становить 62 112,50 грн., а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати в розмірі 768,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він мав з відповідачами домовленість про купівлю за 2 500 доларів США 1/2 частини будинку під номером АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору дарування відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У рахунок оплати вартості 1/2 частини вище вказаного будинку 18 липня 2019 року він передав відповідачу ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності кошти в сумі 2 500 доларів США, про що остання написала розписку. Згодом йому стало відомо, що земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, який він мав намір придбати, не має кадастрового номеру, що є перешкодою для оформлення договору купівлі-продажу 1/2 частини вище названого будинку. Він неодноразово звертався до відповідачів та просив їх повернути отримані кошти в сумі 2 500 доларів США, проте вони кошти не повернули, тому він змушений звернутися до суду. Також звертає увагу суду на те, що ним було сплачено аванс, а ні завдаток, як зазначено в розписці, тому що внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру серії ОД № 355493 від 17.02.2020 року та договору про надання правової допомоги (а.с.59-62) надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають та просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Також відповідач ОСОБА_4 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що позивачу спочатку домовленості було відомо про відсутність кадастрового номеру, він оглядав будинок неодноразово та його влаштовували умови. Також вона зазначає, що в розписці чітко зазначено про задаток, а ні про аванс. Позивачу було відомо, що якщо він передумає купувати будинок то завдаток вони не повернуть. До цього часу відповідачі бажають укласти договір, вони, як і домовлялися, оформлюють кадастровий номер на земельну ділянку під будинком. Відповідачка зазначає, що вони разом з позивачем були у нотаріуса, який вказав письмово, які документи необхідно зібрати для оформлення договору. Позивач попросив відстрочку у вигляді довіреності, так як бажав стати вже господарем будинку, тому вони зробили нотаріальну довіреність, також при домовленості через те що немає кадастрового номеру вони уступили 500 доларів США, так як спочатку бажали продати будинок за 3 000 доларів США. Позивач дав завдаток 2 500 доларів США й у присутності свідків вона йому оголосила, що у випадку відмови від покупки, грошові кошти не повертаються, після чого позивач підписав розписку. На даний час всі документи на будинок та ключі від будинку знаходяться у позивача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується договором дарування від 01.07.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3139 (а.с.14).

18 липня 2019 року сторони домовилися про купівлю-продаж цієї частини будинку за 2 500 доларів США, що фактично сторонами не оспорюється.

З цією метою 18.07.2019 року відповідачкою ОСОБА_4 було надано розписку про отримання нею завдатку 2 500 доларів США за продаж будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 та у випадку відмови від покупки будинку ОСОБА_1 , завдаток не повертається, при цьому вона діяла на підставі довіреностей наданих їй ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.16,17). Цю розписку було підписано позивачем ОСОБА_1 , відповідачкою ОСОБА_4 , а також двома свідками (а.с.10). Хоча в розписці не вказано у кого саме ОСОБА_4 отримала грошові кошти, але сторонами не оспорюється факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2 500 доларів США.

Між сторонами виник спір про те, чи є вказані грошові кошти завдатком, або авансом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У частині 1 ст. 571 ЦК України зазначено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів, зокрема договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином істотними умова договору купівлі-продажу є його предмет і його ціна. Між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується доказами: розпискою про отримання коштів, передачею позивачу документів на будинок та ключів від нього, цей факт сторонами не заперечувався. Позивач навіть зазначив, що до цього часу у нього всі документи на будинок та ключі від нього, але він не бажає проживати в цьому будинку та навіть, якщо відповідачами буде оформлена технічна документація на земельну ділянку під житловим будинком він не бажає купляти цю частку у житловому будинку, та бажає повернути грошові кошти сплачені в рахунок домовленості про купівлю-продаж частики у житловому будинку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором: сплатив обумовлену суму в повному обсязі в сумі 2 500 гривень за 1/2 частину житлового будинку, в той час як відповідачі передали йому всі документи на житловий будинок та ключі від нього та зобов`язалися оформити технічну документацію на земельну ділянку після чого укласти договір купівлі-продажу. Судом не було встановлено ухилення відповідачів від укладенні договору, в той час як позивач заявив про своє небажання укладати договір навіть при наявності технічної документації на земельну ділянку, тому суд вважає встановленим факт порушення зобов`язання позивачем.

Так як сторони фактично домовилися щодо усіх істотних умов, але не уклали нотаріального договір через відсутність технічної документації на земельну ділянку під житловим будинок, яка знаходиться в процесі оформлення, як було домовлено між сторонами, суд вважає укладеним попередній договір про купівлю-продаж, а тому суму надану ОСОБА_1 , суд вважає завдатком, окрім цього при складанні розписки позивачу було письмово повідомлено, що у випадку його відмови від покупки будинку завдаток не повертається, в розписці мається особиста підпис позивача, що ним не оспорювалося в судовому засіданні, тобто позивачу було достеменно відомо про усі умови угоди і про наслідки невиконання зобов`язання.

На даний час відповідачі не відмовляються від укладення договору купівлі-продажу та розраховують на його укладення, їх влаштовує сплачена позивачем сума за житловий будинок, в той час як позивач відмовляється укладати договір навіть при наявності технічної документації на земельну ділянку, тобто суду не доведено, що саме з вини відповідача не укладається договір купівлі-продажу.

Посилання позивача на те, що саме з причини відсутності кадастрового номеру земельної ділянки неможливо нотаріального оформити договір, суд сприймає критично, оскільки, під час написання розписки він цілком був обізнаний з приводу належності документів на спірний будинок та неможливості без технічної підготовки земельної документації оформити нотаріально договір, це також підтверджується тим, що під час домовленості була складена саме розписка, а не нотаріально посвідчений договір.

На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. В даному випадку судом було встановлено, що позивачем було сплачено усю суму обговорену сторонами, тобто фактично укладено попередній договір купівлі-продажу.

Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором.

Так судом було встановлено, що сторони фактично уклали договір купівлі-продажу частини житлового будинки, досягши усіх істотних умов, при цьому належними доказами позивачем не доведено, що з вини відповідачів неможливо нотаріально оформити, а тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Так як судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, тому вимога щодо стягнення понесених витрат у вигляді судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 533, 570, 571, 629 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення авансового внеску - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца