РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1763/19

17 грудня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: Волосянко Р.О.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.11.2008 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належну їй земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка передана в іпотеку акціонерному комерційному банку «Раййфайзенбанк Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ЗАТ «ОТП Банк», як забезпечення виконання кредитного договору № СNL-600/0031/2006 від 06.01.2006, укладеного з ОСОБА_3 .

Оскаржуваним виконавчим написом пропонується за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 46325,47 дол. США та витрати по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1700,00 грн.

28.05.2010 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Фактор) та ПАТ «ОТП Банк» (Клієнт) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами згідно з переліком, укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта.

У зв`язку із укладенням вказаного договору, Клієнт передав та відступив Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно, про що 07.06.2010 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» уклали договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстром № 5620.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. від 14.02.2019 за заявою представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відкрито виконавче провадження № 58385407 з примусового виконання виконавчого напису.

Вважає вчинення нотаріусом виконавчого напису неправомірним, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

Так, 06.01.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № СNL-600/0031/2006, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 40000,00 дол. США зі сплатою 14% річних, кінцевою датою повернення не пізніше 06.01.2016.

В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, нею передано в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що 06.01.2006 укладено договір іпотеки № РСL-600/006I/2006 (майнова порука), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. за реєстром № Д-3.

Порядок вчинення виконавчого напису станом на 06.11.2008 (дата вчинення) був врегульований Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5.

Згідно п. 282 Інструкції для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Пунктом 284 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Отже, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови надання йому документів, що підтверджують безспірність вимог до боржника, тобто первинних бухгалтерських документів (платіжних доручень, меморіальних ордерів) щодо перерахування коштів за кредитним договором та здійснення погашення заборгованості за цим договором.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Всупереч вище наведеному оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням встановленого законодавством порядку без документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором (безспірність вимог стягувача).

Окрім того статтею 89 ЗУ «Про натаріат» визначено зміст виконавчого напису. Зокрема, виконавчий напис повинен містити такі реквізити: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано.

Однак оскаржуваний виконавчий напис не містить таких обов`язкових реквізитів: строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо такі належать до стягнення.

Вказане додатково підтверджує й те, що стягувачем не подавались нотаріусу документи на підтвердження безспірності його вимог, що в свою чергу виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відтак, виконавчий напис вчинено з порушенням ст.ст. 88, 89 ЗУ «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Крім того Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц вказав, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

З наявної у матеріалах справи копії іпотечного повідомлення № 01-11/3997 від 19.10.2007 вбачається, що 11.10.2006 ЗАТ «ОТП Банк» скеровував ОСОБА_3 вимогу № 22-4/8410 від 11.10.2006 про повне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі: суми кредиту - 37666,60 дол. США; суми процентів - 952,26 дол. США; суми пені - 1443,81 грн.

В матеріалах цивільної справи № 2-1526/2010 року за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, що розглядалась Івано-Франківським міським судом, міститься копія адресованої на ім`я ОСОБА_3 вимоги № 22-4/8410 від 11.10.2006 про погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцяти днів з дати її одержання.

При цьому з розрахунку заборгованості, що надавався банком нотаріусу з заявою про вчинення виконавчого напису вбачається, що станом на 01.10.2008 сума боргу за кредитом становить 34364,66 дол. США, сума процентів - 7865,01 дол. США, сума пені - 4095,80 дол. США. Тобто сума заборгованості за процентами є більшою, ніж вказана у вимозі № 22-4/8410 від 11.10.2006.

Отже ПАТ «ОТП Банк» неправомірно та безпідставно нарахувало проценти за користування кредитом після зміни строку кредитування пред`явленням вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вказаної правової позиції дотримується також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12.

Не можна вважати також законним стягнення оскаржуваним виконавчим написом 4095,80 дол. США пені.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернуться до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 названого Кодексу встановлений трирічний строк позовної давності, який застосовується до всіх правовідносин, за винятком тих, для яких законом встановлені інші, більш короткі або більш тривалі строки.

До вимог, що виникли з кредитних правовідносин застосовується трирічний строк позовної давності.

Статтею 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність для окремих видів вимог, зокрема, один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Звернувшись до нотаріуса 05.11.2008 з заявою про вчинення виконавчого напису ЗАТ «ОТП Банк» визначено заборгованість по пені за період з 06.02.2007 по 30.08.2007 включно, тобто більше однорічного строку позовної давності.

Відтак сума заборгованості за кредитним договором, для стягнення якої вчинено виконавчий напис, не може вважатись безспірною.

Короткий зміст заперечень відповідача:

04.12.2019 від представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Цимбалістого М.М. поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги викладені у позовній заяві не визнає повністю, вважає їх не обґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 цього закону). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5.

З аналізу вказаних нормативних актів можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п. 2 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів стст. 15, 16, 18 ЦК України, стст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які передбачені законом, інструкціями, та які підтведжували факт існування заборгованості боржника перед Банком.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові № 569/8884/17 щодо застосування вказаних норм матеріального права, а також Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі № 137/1666/16-ц.

Крім того 23.09.2019 від представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Цимбалістого М.М. поступило письмове клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки на момент пред`явлення даного позову позивачем пропущено строк позовної давності щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, виконавчий напис вчинено 06.11.2008, і на виконання в ДВС він пред`являвся неоднозарово, в свою чергу виконавче провадження відкривалося 22.12.2008, 17.03.2010, 22.08.2012, 18.07.2014, 14.06.2017, 14.02.2019 - останній раз.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження) постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається державним виконавцем рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а отже з 22.12.2008 позивач могла б довідатись про існування виконавчого напису. Тобто граничний термін подачі позовної заяви становить 22.12.2011.

Крім цього в ході проведення виконавчих дій здійснювався опис майна: 16.03.2009, 11.04.2013, 16.02.2017, 21.12.2017, копії яких направлялись позивачу, а також майно передавалось для реалізації на прилюдних торгах, про що також повідомлялось ОСОБА_2 , а інформація про них, до моменту введення системи електронних торгів, розміщувалась в місцевих газетах.

Також позивачка була проінформована про наслідки невиконання зобов`язань за кредитним договором, що випливає також з отриманої нею особисто іпотечного повідомлення, яке передувало вчиненню виконавчого напису і повинна була передбачити негативні наслідки.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.02.2008 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. за реєстровим № 2534. Також представник позивача до закінчення судових дебатів зробив заяву про те, що ним в порядку та строк, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених позивачем.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. в судове не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.09.2019 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2019 по даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2019 по даній справі витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. письмові докази.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2020 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 06.01.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № СNL-600/0031/2006, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 40000,00 дол. США зі сплатою 14% річних, кінцевою датою повернення не пізніше 06 січня 2016 року (а.с. 117-121).

В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, ОСОБА_2 передано в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що 06.01.2006 укладено договір іпотеки № РСL-600/006І/2006 (майнова порука), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. за реєстром № Д-3 (а.с. 7-10).

06.11.2008 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належну ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним виконавчим написом пропонується за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 46325,47 дол. США та витрати по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 11).

28.05.2010 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Фактор) та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Клієнт) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами згідно з переліком, укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта.

У зв`язку із укладенням вказаного договору, Клієнт передав та відступив Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно, про що 07.06.2010 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» уклали договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстром № 5620 (а.с. 12-13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. від 14.02.2019 за заявою представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відкрито виконавче провадження № 58385407 з примусового виконання виконавчого напису № 2534 від 06.11.2008 (а.с. 14).

З наявної у матеріалах справи копії іпотечного повідомлення № 01-11/3997 від 19.10.2007 вбачається, що 11.10.2006 ЗАТ «ОТП Банк» скеровував ОСОБА_3 вимогу № 22-4/8410 від 11.10.2006 про повне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі: суми кредиту - 37666,60 дол. США; суми процентів - 952,26 дол. США; суми пені - 1443,81 грн. (а.с. 44, 131).

З копії розрахунку заборгованості, що надавався банком нотаріусу з заявою про вчинення виконавчого напису вбачається, що станом на 01.10.2008 сума боргу за кредитом становить 34364,66 дол. США, сума процентів - 7865,01 дол. США, сума пені - 4 095,80 дол. США (а.с. 124).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2010 позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 задоволено, присуджено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ОТП Банк» 481136 грн. заборгованості за кредитним договором СNL-600/0031/2006 від 06.01.2006, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 станом на 17.03.2010, та 1700 грн. витрат по оплаті судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказане рішення набрало законної сили 17.03.2010 (а.с. 60-62).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення виконавчого напису станом на 06 листопада 2008 року (на дату вчинення виконавчого напису) був врегульований Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 296/5 від 22.02.2012 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно п. 282 вказаної Інструкції для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 284 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до п. 286 Інструкції при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а ще й бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСРУ № 71825964).

На підставі наведеного Верховний Суд в справі № 750/1627/18, провадження № 61-43895св18 дійшов висновку, що розрахунок заборгованості, зроблений банком з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатися доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відтак, виходячи із вище викладеного, виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Однак всупереч вище наведеному, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням встановленого законодавством порядку без документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором (безспірність вимог стягувача).

Крім того Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц вказав, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

З наявної у матеріалах справи копії іпотечного повідомлення № 01-11/3997 від 19.10.2007 вбачається, що 11.10.2006 ЗАТ «ОТП Банк» скеровував ОСОБА_3 вимогу № 22-4/8410 від 11.10.2006 про повне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі: суми кредиту - 37 666,60 дол. США; суми процентів - 952,26 дол. США; суми пені - 1 443,81 грн.

Також в матеріалах справи міститься копія адресованої на ім`я ОСОБА_3 вимоги № 22-4/8410 від 11.10.2006 про погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцяти днів з дати її одержання.

При цьому з розрахунку заборгованості, що надавався банком нотаріусу з заявою про вчинення виконавчого напису, слідує, що станом на 01.10.2008 сума боргу за кредитом становить 34 364,66 дол. США, сума процентів - 7 865,01 дол. США, сума пені - 4 095,80 дол. США. Тобто, сума заборгованості за процентами є більшою, ніж вказана у вимозі № 22-4/8410 від 11.10.2006.

Отже, ПАТ «ОТП Банк» неправомірно та безпідставно нарахувало проценти за користування кредитом після зміни строку кредитування пред`явленням вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вказаної правової позиції дотримується також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Також не можна вважати законним стягнення оскаржуваним виконавчим написом 4095,80 дол. США пені.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК Уукраїни встановлений строк загальної позовної давності три роки.

За змістом ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Звернувшись до нотаріуса 05.11.2008 з заявою про вчинення виконавчого напису ЗАТ «ОТП Банк» визначено заборгованість по пені за період з 06.02.2007 по 30.08.2007 включно, тобто більше однорічного строку позовної давності.

Відтак, сума заборгованості за кредитним договором, для стягнення якої вчинено виконавчий напис, не може вважатись безспірною.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 (яка діяла на час вчинення виконавчого напису), оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Тому даний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки представником відповідача не доведено, що позивач ОСОБА_2 була повідомлена належним чином про вчинення оспорюваного виконавого напису та відкриття виконавчих проваджень на його виконання, а також не надано відповідних доказів про отримання неї копій відповідних документів (копії виконавчого напису, постанов виконавців, тощо).

Висновки суду:

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. 06.02.2008, зареєстрований в реєстрі за № 2534, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка на підставі договору Іпотеки № РСL-600/006І/2006, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С.В. за реєстровим № Д-3, передане у Іпотеку АКБ «Райфайзенбанк Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ЗАТ «ОТП Банк», таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Цимбалістого М.М. про застосування строку позовної давності слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 18 ЦК України, 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 (яка діяла на час вчинення виконавчого напису), керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовільнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світланою Василівною 06.02.2008, зареєстрований в реєстрі за № 2534, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,6546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка на підставі договору Іпотеки № РСL-600/006І/2006, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світланою Василівною за реєстровим № Д-3, передане у Іпотеку АКБ «Райфайзенбанк Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ЗАТ «ОТП Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , адреса місця знаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури 28-Д.

Третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна, адреса місця знаходження: 76016, м. Івано-Франківськ, вул. Левка Бачинського 2/2.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 24.12.2020