Справа № 629/2530/20
Провадження № 2-з/629/17/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Слов`янський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції, про виключення відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Слов`янський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції, про виключення відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення на підставі документа, який оскаржується, а саме зупинити виконавче провадження відкрите державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за виконавчим документом, виданим Лозівським міськрайонним судом Харківської області у справі 629/912/16-ц.

Позивач зазначає, що, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку продовження стягнення, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого є необхідність вжиття співмірних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті, так як не вжиття може зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позову..

Вивчивши надану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно доч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник в заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення аліментів, що є фактичним вирішенням питання по суті однієї з вимог, заявлених у позові.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З упинення стягненя коштів на утримання дитини є порушенням ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, судом не приймаються, оскільки спосіб, яким позивач просить забезпечити позов є фактичним втручанням в діяльність державного виконавця. Крім того, позивачем не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Також суд звертає увагу, що забезпечення позову, перш за все, спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо. Позивачем не надано доказів того, що дії відповідача якимось чином будуть спрямовані на приховання, відчуження або знищення майна.

Таким чином, позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, крім того, вимога заявника по забезпеченню позову за змістом є тотожною задоволенню однієї з вимог позову, тому, суд вважає заяву про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою і приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст.149-150,153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Слов`янський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції, про виключення відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.О.Каращук