Справа № 569/409/20
13 жовтня 2020 року м. Рівне
Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:
головуючого суддi Кучиної Н.Г.,
з участю: секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному в порядку спрощеного позовного провадження справу № 569/409/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні майном шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить кв. АДРЕСА_2 .
У будинку, крім неї, її сина ОСОБА_4 , зареєстрований і ще один син ОСОБА_2 .
Ще з 2013 року відповідач не проживає в квартирі, місце його знаходження їй не відоме, засоби зв`язку також.
Факт прописки відповідача в її квартирі значно ускладнює вільне користування її квартирою, скільки, відповідач не проживає за місцем реєстрації, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг і оплачує комунальні та інші послуги вона сама без сторонньої фінансової допомоги, що ставить її в матеріально скрутне становище та порушує її особисті права на володіння, користування та розпорядження житлом на свій розсуд.
За таких підстав, вона звернулася до суду із заявою про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просить позов задоволити.
Ухвалою Рівненського міського суду від 13 січня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Рівненського міського суду від 29.01.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
До початку судового засідання позивач надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі відсутності відповідача.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив таке.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача і це регулюються цивільним законодавством.
З встановлених обставин випливають правовідносини між членими сім"ї, які користуються зазначеним житлом.
Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім"ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім"ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:
- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , а також свідоцтвом про право на спадщину за законом.
Іншими співвласником зазначеної квартири є ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВСА № 388241, якому належить по 1/3 частини вказаної квартири.
У будинку, крім ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_4 , зареєстрований і ОСОБА_2 син позивача, вказана обставина підтверджується довідкою про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 08.01.2020 р. №1027, адресною карткою від 08.01.2020 р. №1028.
З 2013 року ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, про що складено акти, що підтверджують відсутність проживання ОСОБА_2 .
Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 підтверджується актами про відсутність (не проживання) ОСОБА_2 за місцем реєстрації від 07.11.2018 року, 01.05.2019 року, 07.11.2019 року, складеним комісією у складі сусідів позивача. Акти затверджені головою правління ОСББ «Макарова,10 Рівне» Степанюк А.В.
Дійсність зазначених актів сумнівів у суду щодо його об`єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали, є сусідами позивача, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належній позивачу квартирі, а тому цей акт приймається судом як доказ.
Через реєстрацію вiдповiдача у квартирі позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню квартири, що пов`язані із реєстрацією у квартирі відповідача.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин в частці квартири, що належить позивачу не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в частині про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , що належить позивачу, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності.
Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,280,281,282,284,289,352,354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя Н.Г. Кучина