Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/220/20

Провадження №2/377/146/20

03 червня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання - Ахутіної А.А., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Неданчицької сільської ради Ріпкинського району до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог Державне підприємство «Чернігівське лісове господарство» - про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев,

УСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Неданчицької сільської ради Ріпкинського району, просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Неданчицької сільської ради Ріпкинського району 6651,04 гривень на відшкодування шкоди, завданої незаконною рубкою дерев, шляхом перерахування коштів одержувачам: 1995,31 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України; 1330,21 гривень до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 3325,52 гривень на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь прокуратури Чернігівської області судовий збір у розмірі 2102,00 гривень сплачений при поданні позову.

Позов обґрунтовується тим, що Чернігівською місцевою прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснила самовільну рубку 5 дерев сосни звичайної (сухостійної) у кв. 4 вид. 7 Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району без передбаченого законом відповідного дозволу, чим порушила вимоги ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», ст. 69 Лісового кодексу України. За вказаним фактом лісничим Славутицького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» Миронюком В.О. 22.01.2020 року складено відносно ОСОБА_1 протокол №1/1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП. Постановою лісничого Славутицького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» Миронюка В.О. № 1 від 23.01.2020, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Штраф сплачено ОСОБА_1 згідно квитанції від 28.01.2020 року. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, складеного інженером з охорони та захисту лісу ДП «Чернігівське лісове господарство» Блохою В.В., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», загальна сума заподіяної внаслідок пошкодження дерев шкоди становить 6651,04 гривень. Вказану суму заподіяної шкоди просять стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 21 січня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ОСОБА_1 , було запропоновано протягом п,ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз,яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов.

24 квітня 2020 року відповідачем подано письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Просить врахувати, що вона частково, в сумі 2510 гривень відшкодувала заподіяну нею шкоду, що підтверджує квитанціями, долученими до вищезазначеної заяви.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.01.2020 року здійснила самовільну рубку 5 дерев сосни звичайної (сухостійної) у кв. 4 вид. 7 Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району без передбаченого законом відповідного дозволу.

Лісничим Славутицького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» Миронюком В . О. 22.01.2020 року складено відносно ОСОБА_1 протокол №1/1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП (а.с.12).

Постановою лісничого Славутицького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» Миронюка В.О. № 1 від 23.01.2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с.13).

Відповідно до розрахунку шкоди, заподіяної лісу, діями відповідача була завдана шкода в розмірі 6651,04 гривень, яка розрахована відповідно до Постанови КМУ від 23.07.2008 року №665 (а.с.17).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Згідно із ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України встановлено обов`язок громадян відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірі і порядку, визначених законодавством України. Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", а саме ч. 1 ст. 69 передбачено, що "шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі". При цьому згідно даного закону ліс є частиною навколишнього середовища.

Відповідно до ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно із ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як вбачається з квитанцій, долучених до матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 частково відшкодовано завдані нею збитки в розмірі 2000 гривень (а.с.43). Долучена квитанція на суму 510 гривень стосується сплати адміністративного штрафу, накладеного постановою лісничого Славутицького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» № 1 від 23.01.2020 року, а не завданої шкоди за незаконну рубку дерев (а.с.13,43).

За наведених обставин та досліджених в сукупності доказів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2102, 00 гривень.

Згідно вимог ст.133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.1166 ЦК України, ст.107 Лісового кодексу України, ст.ст.47,68,69 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.10-13,81,141,258-268,274-279,352-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Неданчицької сільської ради Ріпкинського району 4651,04 гривень на відшкодування шкоди, завданої незаконною рубкою дерев.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь прокуратури Чернігівської області (рахунок НОМЕР_1 , банк - Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач - прокуратура Чернігівської області, ) судовий збір у розмірі 2102,00 гривень, сплачений при поданні позову.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити для ознайомлення.

Учасники справи:

Позивач -Чернігівська місцева прокуратури (юридична адреса: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд.1) в інтересах держави в особі Неданчицької сільської ради Ріпкинського району (юридична адреса: Чернігівська область, Ріпкинський район, с.Неданчичі, вул. Тітова, буд.69, ).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог: Державне підприємство «Чернігівське лісове господарство» (юридична адреса: м. Чернігів, вул. О.Молодчого, буд.18, ).

Суддя Т. О. Малишенко