Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2122/18 Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 березня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Сіренко Н.С. у м.Радомишль

у цивільній справі №289/2122/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 вернулася до суду із позовом, вимоги якого в подальшому збільшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 15000,00 щомісячно, починаючи з 08.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у 2008 році вона познайомилася із відповідачем, після чого вони почали спільно проживати без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї із відповідачем народилася спільна дочка - ОСОБА_3 , яка на теперішній час проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Вона отримує мінімальну соціальну допомогу від держави та цих коштів не вистачає на утримання доньки. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, та за 2017-2018 року його доходи становили більше 700 000 грн., у його власності перебуває пилорама, а тому має фінансову можливість надавати допомогу на утримання дитини.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, з урахуванням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - з 08.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено негайному виконанню. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги в своїй сукупності аналогічні мотивам позовної заяви.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Сторонами не заперечується, що дочка проживає разом із матір`ю - позивачкою у справі.

Згідно Довідки ГУ ДПС України у Житомирській області ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність та його дохід за 2017 рік становив 755485, 00 грн, за 2018 рік - 765393, 00 грн (а.с. 70).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що існують законні підстави для сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів суд керувався тим, що відповідно до ст. 182 СК України, враховується матеріальне становище платника аліментів, який являється працездатним, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Беручи до уваги спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 184 СК України, суд вважав, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про існування достатніх підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Визначаючи розмір щомісячного стягнення, суд виходив з того, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримує дохід у розмірі: за 2017 рік - 755485, 00 грн, за 2018 рік - 765393, 00 грн (а.с. 70).

Матеріалами справи підтверджено, що у ОСОБА_4 на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 95).

Крім того, в матеріалах справи містяться копії чеків про направлення протягом 2018-2019 років отримувачу ОСОБА_1 щомісячно грошових коштів в розмірі від 2052,00 грн. до 5000,00 грн. із зазначенням «Аліменти» (а.с.97-98).

Зазначені обставини дають підстави для висновку про можливість сплати аліментів відповідачем на свою неповнолітню дочку у більшому розмірі, ніж встановлений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Тому, враховуючи вік дитини, загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини в їжі, одязі, засобах гігієни, забезпеченні необхідних побутових умов та умов для духовного і фізичного розвитку, доведеність отримання відповідачем значних доходів від підприємницької діяльності, апеляційний суд приходить до висновку про можливість збільшення розміру стягнутих судом першої інстанції аліментів з 3000 до 5000 грн.

При цьому сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України (ст. 192 СК України).

За наведених обставин та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 367,368,374,376,381-384 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 березня 2020 року змінити.

Збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 аліментів з 3000 грн. до 5000 грн. щомісяця.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 04.06.2020 року.