Повадження № 2/638/4904/20
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України) справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідач звернувся до позивача метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06 травня 2014 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоджу на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ " Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку) та кредитного договору.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 травня 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 0 грн 00 коп.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06 травня 2014 року в розмірі 0,00 грн та судові витрати

Пунктом 2 частини 2 статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ, що виникають з трудових відносин.

Позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України, то розгляд позовної заяви проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо якщо відсутній предмет спору.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.05.2020 у справі №686/20582/19.

З позовної заяви вбачається та доданого до неї розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 0 грн 00 коп. Тобто на момент подання позовної заяви у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06 травня 2014 року.

Таким чином у даній справі предмет спору відсутній на день пред`явлення позову, тобто 20 жовтня 2020 року.

З урахуванням викладеного, суд закриває провадження в цій частині позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 16 грудня 2020 року

Суддя І. П. Латка