справа № 489/4559/20 провадження №2/489/2440/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача половину від вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальна сума яких складає 31970,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012 шлюб між нею та відповідачем було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 500,00 грн. щомісяця. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.06.2020 з відповідача на її користь стягнуто додаткові витрати на дитину у розмірі 10267,04 грн. Проте постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2020 зазначене рішення суду змінено та стягнуто з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку у розмірі 10952,36 грн. 22.06.2020 після огляду ОСОБА_3 видано рецепт на окуляри, які були придбані позивачем за 810,00 грн. 19.06.2020 ОСОБА_3 проведено ультразвукову діагностику, відповідно до якої виявлено, що у неї дрібнофолекулярні зміни яєчників, що потребує медикаментозного лікування, у зв`язку з чим позивачем було придбано ліки на загальну суму 848,00 грн. 30.07.2019 ОСОБА_3 була прийнята до Національного університету «Одеська юридична академія», на підставі чого було укладено Договір про надання освітніх послуг №6, за яким сплачено 7430,00 грн. та 8490,00 грн. Відповідно до вимог Національного університету «Одеська юридична академія», студенти повинні відвідувати навчальний заклад виключно у форменому одязі. Тому позивачем за власні кошти було придбано комплект форменого одягу, який складається з блузки форменої, юбки, брюк жіночих, піджака, погонів, нашивки, нарукавного знаку Емблема, курсового знаку, галстуку на резинці, берета та кокарда, на загальну суму 3080,00 грн. Також, для забезпечення навчального процесу ОСОБА_3 позивач придбала канцелярські товари на загальну суму 78,30 грн. та абонемент на газету «Слово» на суму 541,71 грн.

Позивач вважає зазначені витрати додатковими витратами на дитину, оскільки вони необхідні для навчання, яке є особливою обставиною, зумовленою розвитком її здібностей.

Також для дитини були придбані два мобільні телефони (один з яких на суму 3667,80 грн., який втрачено) на загальну суму 10692,75 грн. Позивач зазначила, що у зв`язку з всесвітньою пандемією Covid-19 та дистанційним навчанням дитина, для забезпечення безперервного процесу навчання у період карантину, має мати комп`ютер, планшет та мобільний телефон з можливістю доступу до інтернету. У позивача немає можливості забезпечити дитину комп`ютером, тому вказаний мобільний телефон є єдиним засобом не тільки для зв`язку з нею та батьком, але і для забезпечення освітнього процесу у вищому навчальному закладі. В свою чергу, відповідач неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має добрий стан здоров`я, забезпечений матеріальний стан, працює в Польщі, де отримує чималу заробітну плату, розмір якої приховує. За такого позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково в розмірі 8789,00 грн. В обґрунтування відзиву вказав, що згідно виконавчого листа від 29.08.2017 щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 900,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на даний час сплачує 1200,00 грн.), заборгованості не має. В свою чергу, позивач отримує грошову допомогу на доньку в розмірі 1600,00 грн. В порядку статті 185 ЦПК України визнав витрати на купівлю окулярів на суму 810,00 грн. та медикаментів на суму 848,00 грн. додатковими витратами на дитину, також визнав, що понесені витрати на навчання у розмірі 7430,00 грн. та 7490,00 грн. відносяться до розвитку здібностей дитини. Решту витрат вважає необґрунтованою, так як одяг, канцелярія, абонемент на газету на ім`я ОСОБА_4 не є необхідними для лікування. Що стосується мобільних телефонів, які були придбані в 2016 та 2018 роках, зазначив, що вони не мають жодного відношення до лікування, дистанційного навчання та Covid-19. Крім того, Ленінським районним судом міста Миколаєва та Миколаївським апеляційним судом вже було вирішено питання щодо вказаних телефонів.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2020 провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат, понесених нею на придбання мобільних телефонів HUAWEI вартістю 3667,80 грн. та SONY разом з чохлом, ваучером реєстрації, захисною плівкою, послугами страхування та наклеювання плівки на загальну суму 7024,95 грн. закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини пятої статті 279 ЦПК України не надходило.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №3259.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2012 до її повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.08.2017 розмір вищевказаних аліментів було змінено, та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист

Дитина проживає разом з позивачем, є дитиною з інвалідністю (ідіопатичний ювенільний правобічний сколіоз грудопоперекового відділу хребта ІІІ ступеню зі стійкими вираженими порушеннями рухової функції хребта, функції дихання та кровообігу: вентиляційна ДН1 ступеню по реструктивному типу зв`язана з позалегеневими причинами), що підтверджується корінцем медичного висновку №56 від 12.12.2017.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При цьому вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

19.06.2020 в Жіночій консультації №2 м. Миколаєва ОСОБА_3 проведено ультразвукову діагностику, відповідно до якої у останньої встановлено дрібнофолекулярні зміни яєчників.

Несення витрат на лікування дитини позивач підтвердила фіскальними чеками: від 23.07.2020 на суму 308,00 грн., від 22.06.2020 на 244,00 грн. та 296,00 грн. всього на загальну суму 848,00 грн.

Згідно запису в Медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_3 від 22.06.2020 остання має скарги на зір, у зв`язку з чим 22.06.2020 їй було видано рецепт на придбання окулярів.

На придбання вищевказаних окулярів булу витрачено 810,00 грн., що підтверджується заказом №50361 від 22.06.2020 на ім`я ОСОБА_3 та розрахунковою квитанцією серії ББАІ №244334 від 22.06.2020.

Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на лікування та придбання окулярів є додатковими витратами на дитину відповідно до статті 185 СК України, оскільки ОСОБА_3 має захворювання, в зв`язку чим потребує відповідного лікування.

Крім того, 30.07.2019 між Національним університетом «Одеська юридична академія» Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_3 та чоловіком позивача ОСОБА_6 було укладено договір №6 про надання освітніх послуг, відповідно до якого розмір плати за надання освітніх послуг ОСОБА_3 за перший рік навчання становить 14930,00 грн., за кожен наступний рік навчання 16975,00 грн.

Позивачем понесені витрати на навчання дитини у розмірі 8490,00 грн. та 7430,00 грн., що підтверджується заявою на переказ готівки №0.0..1 від 03.02.2020 та квитанцією №0.0..1 від 31.08.2020, призначення послуги за навчання ОСОБА_3 , курс 2, факультет МЮК, контракт № 6. Також позивачем понесено витрати на придбання форменого одягу для дитини на суму 3080,00 грн., носіння якого є вимогою навчального закладу.

Суд доходить висновку, що навчання дитини є особливими обставинами, зумовленими її розвитком здібностей, тому витрати на таке навчання відносяться до додаткових витрат, в яких зобов`язаний брати участь відповідач як батько дитини.

Щодо інших витрат, які позивач просить стягнути як додаткові витрати на утримання доньки, а саме: витрати на придбання канцелярії у загальному розмірі 78,30 грн., та витрати на придбання абонементу на газету «Слово» на суму 541,71 грн., суд вважає, що вказані витрати неможливо віднести до додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, такі витрати охоплюються витратами на утримання неповнолітньої дитини (аліменти), а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 20658,00 грн. За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача половини додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дитини, що становить 10329,00 грн.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 543,29 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10329,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 543,29 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 22.12.2020.

Суддя І.В.Коваленко