Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2020 Справа №607/5202/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

представника позивача Островської О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», у якому просить стягнути із відповідача в її користь заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні, що станом на 19 грудня 2019 року, складає 3 402,96 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року у справі №607/3624/17 позивача поновлено на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» з 16 травня 2016 року, з посадовим окладом 3 800,00 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 04 липня 2018 року. 23 березня 2018 рокуОСОБА_1 звільнено з роботи в ТОВ «Домобудівник» та виплачено середню заробітну плату за невикористану щорічну відпусту за період з 28.02.2015 року по 16.05.2016 року в розмірі 1 254,60 грн. (за 29 календарних днів). Однак, в день звільнення зі нею не проведено повний розрахунок, а саме, не виплачено компенсацію за невикористані 45 днів щорічної відпустки. Вказані обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року у справі №607/14370/19 та відповідно до ст.82 ЦПК України не потребують доказування. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року в справі №607/14370/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домобудівник» позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на її користь компенсацію за невикористані відпустки в сумі 2 843 грн. 22 коп., середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку при звільненні в сумі 41 866 грн. 72 коп. 19 грудня 2019 року при примусовому виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року позивачу повністю виплачено вказані у ньому суми коштів. Оскільки, 19.12.2019 року із позивачем проведено повний розрахунок у зв`язку із звільненням, що підтверджується банківською випискою із її рахунку, тому вважає, що з 05 листопада 2019 року по 19 грудня 2019 року з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку при звільненні в сумі 3402,96 грн., із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка складає 103,12 грн., що встановлено постановою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року у справі №607/3624/17 та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2019 року у справі №607/14370/19 та 33 робочих дні.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобідувник» відзиву на позов не подавало.

В судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подали заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року у цивільній справі №607/3624/17 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», третя особа профспілковий комітет Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації, задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» №16/05/16-7 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера-економіста по ціноутворенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», з 16 травня 2016 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 30 340 гривень 38 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року у розмірі 14 372 грн. 20 коп., з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів.Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» провести ОСОБА_1 індексацію зазначеної суми не виплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини її доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 1 254 грн. 60 коп. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28.02.2015 року по 16.05.2016 року.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року в частині зобов`язання ТОВ «Домобудівник» провести індексацію невиплаченої за період із 01.10.2015 року до 16.05.2016 року заробітної плати, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати скасовано. Рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати за період із 01.10.2015 року до 16.05.2016 року та судових витрат змінено. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату з врахуванням індексації за період з 01.10.2015 року до 16.05.2016 року в розмірі 15 492 грн. 89 коп., а також 47 748 грн. 96 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. В решті рішення суду - залишено без змін.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року, наказом директора ТОВ «Домобідвник» від 23 березня 2018 року № 23/03/18-1 «Про поновлення на роботі» ОСОБА_1 поновлена на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи TOB «Домобудівник» з 16 травня 2016 року. Також, цього ж дня згідно наказу від 23 березня 2018 року № 23/03/18-2 «Про звільнення з роботи», позивач була звільнена з посади інженера з проектно-кошторисної роботи з 23 березня 2018 року за згодою сторін.

23 березня 2018 року ОСОБА_1 виплачено середню заробітну плату за невикористану щорічну відпусту за період з 28.02.2015 року по 16.05.2016 року в розмірі 1254,60 грн. (за 29 календарних днів).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року в справі №607/14370/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домобудівник» про стягнення заробітної плати за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на її користь компенсацію за невикористані відпустки в сумі 2 843 грн. 22 коп., середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку при звільненні за період з 23 березня 2018 року по 04 листопада 2019 року в сумі 41 866 грн. 72 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 05 серпня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019року змінено в частині суми стягнення середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку при звільненні до суми 2 843 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним рган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

На підставі ст.116 КЗпП України, відповідачу належало провести повний розрахунок з працівником в день звільнення, що зроблено не було.

Як встановлено судом, відповідач в порушення ст.116 КЗпП, не здійснив виплати належної позивачці заробітної плати в день її звільнення, а виплатив належні усі суми при звільненні позивачу лише 19.12.2019 року, що підтверджено наявною при матеріалах справи випискою із банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

З огляду на наведене, суд вважає, що слід стягнути із відповідача середній заробіток, як відповідальність відповідача, за прострочення ним виплати належних при звільненні позивачу сум у розмірі 3402,96 грн., із розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , яка складає 103,12 грн., що встановлено постановою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року у справі №607/3624/17 та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2019 року у справі №607/14370/19 та 33 робочих дні затримки виплати позивачу зазначеної суми (103,12х33=3402,96) за період із 05 листопада 2019 року, тобто після ухвалення Тернопільським міськрайонним судом рішення у справі №607/14370/19, яким було стягнуто із відповідача середній заробіток за період з 23 березня 2018 року по 04 листопада 2019 року, до моменту проведення із позивачем фактичного розрахунку, тобто до 19.12.2019 року.

За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 3402,96 грн. середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку при звільненні.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 3402 (три тисячі чотириста дві) гривні 96 коп. середнього заробітку за час затримки йому розрахунку при звільненні, із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан