КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 758/2418/17

провадження № 22-ц/824/4921/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф. Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

особа, яка подала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр» - Пономарьова Миколи Миколайовича

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у складі судді Васильченка О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з останнього заборгованість за договорами позики від 01 березня 2015 року в розмірі 203 623, 63 євро.

Разом з позовною заявою представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: на садові будинки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , Київської області, загальною площею 64, 9 кв.м та 78,8 км.м відповідно; на земельні ділянки площею 0,5 га, що розташовані у сільській раді Гнідинська, «Каштан» садове товариство садівничого масиву «Вишеньки», Бориспільського району, Київської області за кадастровими номерами :04:001:0026 та :04:001:0189.

Уважав, що без застосування заходів забезпечення позову до відповідача, останній зможе уникнути відповідальності за невиконані грошові зобов`язання шляхом відчуження або приховування належного йому на праві власності майна, що, у свою чергу, завдасть матеріальних збитків позивачу.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на вказане майно, що належить відповідачу.

У вересні 2019 року Генеральний директор ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство «МС-Центр» (далі - ТОВ «БНВП MC-Центр») - ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог зазначала, що застосованими заходами забезпечення позову порушуються права ТОВ «БНВП MC-Центр», оскільки унеможливлюється виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 у цивільній справі №359/2368/19 щодо звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 року, укладеним між відповідачем та АТ «Укрсоцбанк».

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 17 серпня 2007 року між ОСОБА_5 та АКБ «ХФБ Банк Україна» укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано земельні ділянки та будинок АДРЕСА_3 , на які за заявою представника позивача накладено арешт. 14 лютого 2013 року вказане майно зареєстровано на праві приватної власності за відповідачем ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку з чим він набув статусу іпотекодавця.

Указувала, що право вимоги на предмети іпотеки за вказаним кредитним договором, згідно з договором поруки №246-PBD-ПОР, перейшло до ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство «МС-Центр».

Стверджувала, що оскільки договір іпотеки від 17 серпня 2007 року укладено раніше від правочинів, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені позовні вимоги, у відповідності до ч.6 ст. 3 та ст.33 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «БНВП MC-Центр» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказаного майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 .

Зауважувала, що відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» та ст. 188 ЦК України арешт необхідно зняти також із садового будинку АДРЕСА_4 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 24 січня 2020 року представник ТОВ «БНВП «МС-центр» - Пономарьов М.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, вказану заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, а також залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство «МС-Центр».

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали помилково не врахував правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 та від 30.07.2019 у справі №903/825/18, у зв`язку з чим безпідставно відмовив у залученні ТОВ «БНВП «МС-центр» в якості третьої особи та не взяв до уваги те, що вжиті судом заходи забезпечення позову безпосередньо впливають на майновий інтерес Товариства, як іпотекодержателя майна, що є предметом спору.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано майнових наслідків накладення арешту на іпотечне майно, а саме те, що внаслідок арешту виникає обмеження права іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки та права іпотекодавця на повне/часткове припинення основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою.

Звертає увагу на те, що накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення вимог позивача, в силу ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», не зможе забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення.

17 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із відзивом на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Стверджує, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року, на яке, як на підтвердження своїх вимог, посилається ТОВ «БНВП «МС-центр», скасовано постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі №359/2368/19.

Також зазначає, що вирішення питання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору віднесено виключно до компетенції суду першої інстанції відповідно до ч. ч. 1, 4 та 5 ст. 53 ЦПК України.

Представник ТОВ «БНВП «МС-центр» у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу суду підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, колегія суддів доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у цивільній справі № 758/2418/17 (надалі - оскаржувана ухвала) було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство MC-Центр» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 17 лютого 2017 року.

ТОВ «БНВП MC-Центр» звернулося до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, скасувати вказану ухвалу, задовольнити заяву ТОВ «БНВП MC-Центр» від 09.09.2019 року та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду від. 17.02.2017 року у вигляді арешту на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 .

В обгрунтування незаконності оскаржуваної ухвали ТОВ «БНВП MC-Центр» посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вжиті судом заходи забезпечення позову безпосередньо впливають на майновий інтерес ТОВ «БНВП MC-Центр» які іпотекодержателя вказаного нерухомого майна; не врахував майнових наслідків накладення арешту на іпотечне майно, а саме те, що внаслідок арешту існують обмеження права іпотекодержателя ТОВ «БНВП MC-Центр» на задоволення вимог за рахунок іпотечного майна та права іпотекодавця на повне/часткове припинення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою; залишив поза увагою те, що ТОВ «БНВП MC-Центр» як заставодержатель не надавало згоди на звернення стягнення на заставлене майно боржника ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»; не взяв до уваги рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року у цивільній справі № 359/2368/19, яким, нібито, було встановлено перехід до ТОВ «БНВП MC-Центр», як до поручителя, прав іпотекодержателя арештованого майна.

За вказаних обставин апелянт уважає, що накладений судом 17 лютого 2017 року арешт на нерухоме майно відповідача ФОП ОСОБА_2 позбавляє ТОВ «БНВП MC-Центр», як іпотекодержателя, можливості реалізувати своє переважне право на задоволення вимог до ОСОБА_2 та, зокрема, виконати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року у цивільній справі №359/2368/19, виконання якого є обов`язковим.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 352 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 2. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

З наведеної норми процесуального закону прямо вбачається, що звертаючись до апеляційного суду з даною апеляційною скаргою, ТОВ «БНВП MC-Центр» зобов`язане довести, що суд першої інстанції, постановивши оскаржувану ухвалу, вирішив питання про його права та обов`язки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги про наявність у нього права на звернення до апеляційного суду, ТОВ «БНВП MC-Центр» посилається на дві обставини, зокрема:

- арештоване майно відповідача ФОП ОСОБА_2 з 17.08.2007 року перебуває в іпотеці та наразі рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року у цивільній справі № 359/2368/19 було вирішено звернути на таке майно стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 246-PBD від 21.12.2006 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», право вимоги за яким перейшло до поручителя - ТОВ «БНВП МС-Центр»;

- арешт майна перешкоджає виконанню рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року у цивільній справі № 359/2368/19, а ТОВ «БНВП МС-Центр» позбавляється можливості реалізувати набуте за договором іпотеки пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна у встановленому законом порядку.

З наведеного вбачається, що доводи ТОВ «БНВП МС-Центр» фактично зводяться до порушення оскаржуваною ухвалою його прав, як іпотекодержателя арештованого майна відповідача ФОП ОСОБА_2 , які встановлені рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року у цивільній справі №359/2368/19.

Натомість, такі твердження ТОВ «БНВП МС-Центр» не відповідають дійсності, оскільки рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року у справі №359/2368/19 скасовано та, відповідно, не має будь-якої законної сили та доказового значення.

Так, указаним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року задоволено позов ТОВ «БНВП МС-Центр» до ОСОБА_2 та в рахунок погашення заборгованості останнього за кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 року звернуто стягнення на предмети іпотеки, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0026, земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0189, садовий будинок АДРЕСА_3 , Садового товариства «Каштан» садівничого масиву «Вишеньки» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Проте, постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі №359/2368/19 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 та скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, вказаною постановою апеляційного суду було встановлено, що справа не містить достатніх та допустимих доказів того, що саме ТОВ «БНВП MC-Центр» виконало основне зобов`язання боржника ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до вимог закону та умов укладених між сторонами правочинів, а тому висновок суду першої інстанції про виконання ТОВ «БНВП MC-Центр» основного зобов`язання боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 246-PBD від 21.12.2006 року перед кредитором АКБ «ХФБ Банк Україна» не ґрунтується на матеріалах справи (абзац 1 стор. 8 постанови);

Також установлено, що ТОВ «БНВП MC-Центр» не набуло статусу іпотекодержателя за вказаним іпотечним договором, тому висновок суду першої інстанції про перехід до ТОВ «БНВП MC-ЦЕНТР» як поручителя боржника ОСОБА_2 усіх прав у зобов`язаннях між сторонам ,зокрема і за договором іпотеки, через що товариство має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, є безпідставним з огляду на те, що кредитор і поручитель відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» не укладали між собою договору про відступлення прав за іпотечним договором, і особа іпотекодержателя у зазначених правовідносинах не змінювалася (абзац 9 стор. 8 постанови).

Отже , постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року встановлено відсутність у ТОВ «БНВП MC-Центр» статусу іпотекодавця, а відтак і пов`язаних з ним прав, що в розумінні норми ч. 4 ст 82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом,не потребує доказування у даній цивільній справі.

Наведене дає підстави для висновку про те, що ТОВ «БНВП MC-Центр» не має права на звернення до апеляційного суду з даною апеляційною скаргою, оскільки за відсутності у нього прав іпотекодержателя арештованого майна, відсутні підстави стверджувати про вирішення питання про ці права оскаржуваною ухвалою.

Щодо вимоги залучити до участі у справі ТОВ «БНВП MC-Центр» в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 та 5 ст. 53 ЦПК треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

З наведеної норми процесуального закону прямо вбачається, що вирішення питання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору віднесено виключно до компетенції суду першої інстанції за наявності достатніх для цього підстав, зокрема: перебування справи у провадженні суду першої інстанції; доведеності того, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки такої особи.

За умови ухвалення судом першої інстанції рішення у справі та перебування справи у провадженні суду апеляційної інстанції, що має місце у даному випадку, вирішення цим судом питання про залучення третьої особи не допускається, адже відповідно до норми ст. 374 ЦПК апеляційний суд наділений виключною компетенцією, до якої не віднесено дане питання.

Більше того, згідно ч. 4 ст. 53 ЦПК у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Натомість, апеляційна скарга взагалі не містить ані фактичних, ані правових підстав, виходячи з яких ТОВ «БНВП MC-Центр» просить суд апеляційної інстанції залучити його до участі у справі.

Не може бути такою підставою і рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року у цивільній справі №359/2368/19, на яке посилається ТОВ «БНВП MC-Центр», оскільки як зазначалося вище, таке рішення скасоване постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Поряд із тим, у матеріалах справи наявна не скасована ухвала суду першої інстанції від 16 січня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ТОВ «БНВП MC-Центр» про вступ у справу в якості третьої особи.

За таких обставин, вимога ТОВ «БНВП MC-Центр» про залучення його до участі у справі в якості третьої особи не ґрунтується на вимогах закону, а відтак є безпідставною.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження , якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, ТОВ «БНВП MC-Центр» не набуло статусу учасника справи на момент постановлення оскаржуваної ухвали, право на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову не виникло, а відтак , колегією суддів установлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, наслідком чого є закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр» - Пономарьова Миколи Миколайовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «10» червня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д.Махлай