Справа № 755/7044/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"29" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-2», третя особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-2», третя особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований за адресою м.Київ, вул.Березняківська, 25, гаражно-будівельний кооперативу «Березняки-2», в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 травня 2020 року вказану позовну заяву передано в провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилової на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст.177 ЦПК України).

Проте подана позовна заява не відповідає наведеним вище вимогам Цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за її померлим чоловіком, яким складено заповіт.

В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на те, що за життя її чоловік, будучи членом ГБК, не встиг оформити право власності на гаражний бокс, позивача було прийнято в члени кооперативу на підставі заповіту, проте позивачеві було відмовлено в реєстрації за нею права власності на гаражний бокс і таку відмову вона вважає незаконною.

Правовими підставами позову вказані положення статей 16, 392 ЦК України.

Отже, звертаючись до суду з позовом, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи вимоги позову незаконністю відмови державного реєстратора.

Таким чином викладення обставин та підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги суперечить змісту позовних вимог.

Якщо позивач вважає себе власником майна та не згодна з відмовою державного реєстратора, то вона в праві звернутися з позовом до останнього, оскарживши рішення про відмову у державній реєстрації прав.

Разом з тим, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира.

Отже, при зверненні до суду з позовом про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування, фактичні та юридичні підстави позову мають бути викладені саме в розрізі спірних спадкових правовідносин, з посиланням на обставини та докази внесення спадкодавцем пайового внеску в повному обсязі.

Крім того, відповідачами в такому випадку мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі їх відсутності - територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При цьому позовна заява взагалі не містить відомостей про наявність або відсутність таких спадкоємців.

Разом з тим, в змісті позовних вимог не конкретизовано, за законом чи за заповітом позивач просить визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування.

Крім того, в позові стверджується, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру.

Згідно положень ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину або у вчиненні іншої нотаріальної дії, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте доказів того, що позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс, до позовної заяви не долучено, як і доказів винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Положеннями пунктів 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (10 510,00 грн).

Позивачем вказана ціна позову - 20000,00грн, до матеріалів позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Проте до позовної заяви не додано звіту про оцінку майна та/або не надано інших доказів на підтвердження ринкової вартість спірного гаражного боксу, з урахуванням яких можна було дійти обґрунтованого висновку, що розмір сплаченого позивачем судового збору відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.2 ст.185 ЦПК України)

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачам необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту. Додати документ, що підтверджує дійсну актуальну вартість зазначеного у позові спірного майна - гаражного боксу, та в разі недостатності розміру сплаченого судового збору - документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості цього майна.

Також долучити до позовної заяви в новій редакції її копії для вручення учасникам справи з копіями доданих нових документів (в разі їх долучення до виправленої позовної заяви).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-2», третя особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування - залишити без руху та запропонувати позивачам в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я