Справа № 682/1577/20
Провадження № 2/682/680/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,
27.07.2020 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування поданого позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка значилась зареєстрованою та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_4 була інвалідом 1 групи, останні роки постійно лежала і її стан здоров`я значно погіршився та вона не могла обходитись без сторонньої допомоги, тому позивач проживала з матір`ю та доглядала за нею. Після смерті матері ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном. За життя ОСОБА_4 склала заповіт на її ім`я, згідно з яким останній померла заповіла усе майно своє майно. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку із наведеним позивач звернулася до суду та просить встановити факт її постійного проживання із ОСОБА_4 на момент смерті останньої та визнати право на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями.
В судовому засіданні позивач позов підтримала з викладених у ньому підстав.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явились.
Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про визнання позовних вимог.
Заслухавши позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить дог наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками позивача ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_6 ) є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 9).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Ганнопільської сільської ради Славутського району (а.с. 11).
За даними довідки від 03.07.2020 № 24-17/2041, виданої Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управління соціального захисту населення та отримувала компенсаційну виплату як непрацююча працездатна особа, яка доглядала особу з інвалідністю І групи з 08.06.2010 по 20.07.2019 включно ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 12).
Довідкою Ганнопільської сільської ради від 01.07.2020 № 210 підтверджується, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживала та здійснювала за нею догляд дочка ОСОБА_1 (а.с. 13).
Згідно відповіді нотаріуса від 07.07.2020 № 195/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 7).
В судовому засідання свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були сусідами померлої підтвердили, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 протягом довгого часу та доглядала за нею, оскільки остання була інвалідом та не молга саме себе обслуговувати.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
З огляду на наведені норми законодавства та досліджені судом докази, в тому числі показання свідків, які є належними та допустимими, суд вважає доведеним той факт, що позивач ОСОБА_1 а день смерті матері ОСОБА_4 проживала разом із нею в будинку АДРЕСА_1 .
Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок (загальною площею 61,0кв.м., житловою площею 32,2 кв.м.) з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , суд враховує наступне.
ОСОБА_4 на випадок свої смерті залишила заповіт від 14 лютого 2019 на ім`я ОСОБА_1 , згідно з яким передала останній у випадку своєї смерті усе майно, яке буде належати їй на день смерті (а.с. 10).
Згідно виписки із по господарської книги № 32 с. Довжки Ганнопільської ОТГ за 2016-2020 роки, в АДРЕСА_1 рахується житловий будинок, який побудований в 1963 році. Власником даного будинку і головою господарства була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (вбачається помилка 2019 році) (а.с. 14).
За даними архівного витягу із рішення виконавчого комітету Довжківської сільської Ради народних депутатів 13.09.1995 року № 53, Рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно у власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_4 площею 0,55 га., з них для підсобного господарства 0,30 га., для будівництва та обслуговування житлових будинків 0,25 га. (а.с. 15).
Відповідно до Акту-висновку № 10 від 01.07.2020, будинок АДРЕСА_1 загальною площею 61,0 кв.м. належав померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с. 16).
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Також, у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивач не має змоги отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, інші спадкоємці за законом та за заповітом, які б претендували на спірне майно відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 247, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно житловий будинок (загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м.) з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.