Справа № 464/1661/20
пр.№ 2/464/858/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судового засідання захарчук О. Ю.,

справа № 464/1661/20,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 не з`явилась,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - не з`явились,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Джох Р. В. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності,

за участю представників учасників справи: представник позивача не з`явився,

встановив:

представник позивачки звернулась в суду із позовною заявою до відповідачів, у якій просить визначити, що частка позивачки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ј частки.

В обґрунтування позову покликається на те, що на праві спільної сумісної власності належала спірна квартира чотирьом співвласникам по 1/1. Після смерті одного із них відповідача ОСОБА_2 успадкував його частку ј. Відтак трьом іншим співвласникам належить ѕ частки з яких позивачка просить виділити 1/4 . У відповідності до ст. 368, 369, 372 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив, однак такий не містить заперечення на позов, а навпаки, відповідач визнає позов та просить такий задовольнити. Просить розглядати справу у його відсутності. Відтак, такий відзив суд оцінює як заяву про визнання позову, а не відзив на позов.

Відповідачем ОСОБА_2 не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

30 березня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

02 червня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про розгляду справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлявся про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи; від відповідачів не надійшли відзиви, а тому суд, враховуючи думку представника позивачки, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на квартиру та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно /арк. спр. 5, 6/.

Після смерті співвласника спірної квартири ОСОБА_4 на спадкове майно відкрилась спадщина на ј частину спірної квартири, яку прийняв ОСОБА_2 . Відтак, сторонам належить на праві спільної сумісної власності по ѕ у спірній квартирі. Дані обставини підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом та реєстру прав власності на нерухоме майно /арк. спр. 7, 9/.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами права, що містяться у Главі 26 та ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.2 ст.369 цього Кодексу розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 370, ч.2 ст. 372 цього Кодексу виділ частки та поділ майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється за домовленістю учасників права спільної власності.

Враховуючи наведене вище, суд виходить з рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності по 3/4, адже, не встановлено що частки із такої спільної сумісної власності були виділені іншим чином, відсутні будь-які заперечень із сторони відповідачів щодо рівності часток, не встановлено домовленості між сторонами з цього питання, а відтак, такі в силу ч. 2 ст. 372 ЦК України, вважаються рівними, а тому, при виділі часток із ѕ між співвласниками такі є рівними та складають по 1/4 ідеальній частці зазначеної вище квартири за кожним, а відтак, необхідно визначити, що ідеальна частка позивачки ОСОБА_1 становить ј частки у цій квартирі.

Разом із тим, суд при вирішенні відповідного питання, застосовує спеціальні норми на які посилалась представник позивача у позовній заяві та містяться у статтях 368, 369 Цивільного кодексу України та поряд з ними застосовує ще ч. 2 ст. 372 цього Кодексу.

Аргументи представника позивача щодо відповідної позовної вимоги суд приймає до уваги, адже такі підтверджені належними і допустимими доказами, яким суд надав оцінку та враховував при прийнятті рішення.

Таким чином, суд прийшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. Таким чином, з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі по 420,40 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Джох Р. В. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що ідеальна частка, яка належить ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4 частка.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 420,40 грн з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_4 , РНОКППФО НОМЕР_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02 червня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков