Справа № 309/3148/19
Провадження № 2/309/527/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Сідей Я.Я.

при секретарі: Орос Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 , Хустської міської ради

про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

с у д

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , Хустської міської ради про скасування рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,0831 га в АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0831 га, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:07:007:0090, здійснену на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 року.

Посилаються на те, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_2 . Позивачі розробили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та подали на затвердження до Хустської міської ради. Як їм стало відомо частина їхньої земельної ділянки, яку вони використовують під город, передана у приватну власність ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 р.; право власності зареєстровано 06.03.2019 р.. Вважають рішення Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а відповідно і підлягає скасуванню здійснена на основі даного рішення реєстрація права власності на земельну ділянку, з наступних підстав.

Дворогосподарства за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 межують, огорожа між ними встановлена ще у 90-х роках минулого століття. Дворогосподарство відповідачки фактично відмежоване від дворогосподарства позивачів капітальною нежитловою спорудою та некапітальною спорудою, за якими влаштована металева огорожа. Між цими спорудами та будинком позивачів і розташована спірна земельна ділянка, яка використовується позивачами під город. Власником дворогосподарства по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , яка успадкувала його від своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оформлення спадкових прав відбувалося через суд, оскільки на час смерті ОСОБА_4 право власності на дане домоволодіння було зареєстроване за колгоспним двором згідно свідоцтва про право власності від 16.11.1979 р.. ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд загальною площею 0, 073 га. Відповідно, дана земельна ділянка розміром 0, 073 га. закріплена за дворогосподарством по АДРЕСА_1 і саме дана площа земельної ділянки мала оформлятись відповідачкою в порядку спадкування після смерті матері, але відповідачкою оформлено земельну ділянку площею 0, 0831 га, що на 0, 011 га є більшою.

Відповідачкою була розроблена технічна документація щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0, 0831 га. Згідно відповіді Хустської міської ради дана документація розроблена на підставі заяви власника житлового будинку та акту комісії виконавчого комітету Хустської міської ради від 17.01.2017 р. Однак, дозволу Хустської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою не було, хоча в даному випадку збільшувалася площа земельної ділянки на 0, 01 га і відповідно мав бути дозвіл органу місцевого самоврядування на виготовлення технічної документації із землеустрою. Окрім того, згідно ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) повинна включати, зокрема, копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Але у технічній документації відповідачки відсутній документ, який посвідчує право власності на цю земельну ділянку. Отже, позивачі вважають, що рішення Хустської міської ради та здійснена на його основі державна реєстрація права власності на землю здійснені з порушенням ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», а тому підлягають скасуванню.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися. Їхнім адвокатом Габор Я.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, подано заяву про розгляд справи без участі позивачів та у її відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Її адвокат Плешинець М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, подав клопотання, в якому просить провести розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки. В поданому відзиві відповідач стверджує, що не порушувала жодних прав позивачів, а приватизувала земельну ділянку, якою користувалася її мати ОСОБА_4 і якою відповідачка користувалася після її смерті. У житловому будинку АДРЕСА_1 проживали ще дід та баба позивача, а потім її мати. За цей час розміри земельної ділянки змінювалися. Рішенням 6 сесії 7 скликання Хустської міської ради від 20.04.2017 р. №572 матері відповідача ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею 0,0831 га. за адресою АДРЕСА_1 без підпису із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , відповідач продовжувала приватизацію земельної ділянки. 22.02.2019 р. рішенням 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради було затверджено за її заявою технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0831 га., кадастровий №:01:007:0090 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, передано їй дану земельну ділянку у власність. Згідно рішення Хустського районного суду від 09.12.2003 р. у справі № 2-1209/2003р. позов ОСОБА_2 задоволено частково та скасовано рішення 6 сесії 2 скликання №106 від 21.11.2002 р. Хустської міської ради; відмовлено ОСОБА_2 у визнанні права власності на землю відповідно до рішення виконкому Хустської міської ради №524 від 29.11.2000 р. і зобов`язанні видачі державного акту відповідно до нього; частково скасовано рішення виконкому Хустської міської Ради №524 від 29.11.2000 р. в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність 0,057 га, зазначивши передати у приватну власність ОСОБА_2 0,0479 га. Отже, рішення виконкому Хустської міської ради №524 від 29.11.2000 р. та №106 від 21.11.2002 р. на теперішній час є нечинними. Крім того, рішенням Хустського районного суду від 15.10.2002 р. у справі №2-1168/2002 р. рішення виконкому Хустської міської ради від 27.03.2002 р. про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,073 га по АДРЕСА_1 та рішення № 51 3сесії 2 скликання Хустської міської ради від 27.06.2002 р. про надання дозволу на видачу державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 скасовано. А тому, посилання позивачів про те, що ОСОБА_4 була власником земельної ділянки загальною площею 0,073 га. є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що позивачі не надали до позовної заяви доказів, які б стверджували порушення їх прав щодо права користування, володіння та розпорядження спірною земельною ділянкою. Документи про право власності на земельну ділянку видані відповідачу на підставі рішень органу місцевого самоврядування в межах його повноважень, відповідно до діючого законодавства та право власності зареєстровано у встановленому порядку. Враховуючи наведене вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необґрунтованими і безпідставними, оскільки не підтверджені наданими ними доказами. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник ОСОБА_6 діючої на підставі довіреності, подала клопотання про проведення розгляду справи без участі уповноваженого представника міської ради за наявними матеріалами справи.

31.10.2019 р. представником Хустської міської ради Маханець Г.В. було подано відзив, в якому Хустська міська рада позовні вимоги не визнала повністю. Посилається на те, що станом на вересень 2019 р. за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не була закріплена на праві приватної власності земельна ділянка в АДРЕСА_2 . За відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку 06.03.2019 р., тобто за 5 місяців до того як позивачі звернулися до міської ради про затвердження технічної документації на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Більше того, на розгляд сесії Хустської міської ради не виносилось питання про затвердження або відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в АДРЕСА_2 . Посилання позивачів, що вони використовують під огород частину земельної ділянки, яка зареєстрована за позивачем є недоречною, оскільки земельна ділянка площею 0,0831 га в АДРЕСА_1 використовується суто відповідачем. Так, рішенням Хустського районного суду від 09.12.2003 р. відмовлено ОСОБА_2 у визнанні права власності на землю, частково скасовано рішення виконкому Хустської міської ради №524 від 29.11.2000 р. в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність 0,057 га, зазначено: передати у приватну власність ОСОБА_2 0,0479 га, оскільки за дворогосподарством сім`ї позивача закріплялась лише земельна ділянка площею 479 м2. Згідно генерального плану (схеми) від 22.03.1970 р. по АДРЕСА_2 , де загальна площа земельної ділянки за дворогосподарством по АДРЕСА_2 становила 473 м2; відповідно до плану відведення для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7 від 26.04.1954 р., де площа земельної ділянки під теперішнім дворогосподарством позивачів становить 479 м2. Станом на 2019 р. відповідач ОСОБА_3 має у приватній власності земельну ділянку площею 0,0831 га, кадастровий №:01:007:0090. Підставою для реєстрації за відповідачем права власності стало рішення Хустської міської ради від 22.02.2019 р. №1336 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність громадянам». Рішенням №133 виконавчого комітету Хустської міської ради від 27.03.2002 р. про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки 0,073 га. по АДРЕСА_1 та рішення №51 3 сесії 2 скликання Хустської міської ради від 27.06.2002 р. про надання дозволу на видачу державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 скасовано як незаконні. Отже, жодної земельної ділянки площею 0,073 га спадкодавця ОСОБА_4 до спадкоємця ОСОБА_3 не перейшло і не могла перейти, позаяк право власності спадкодавця на земельну ділянку 0,073 га не входило до складу спадщини. Рішенням 6 сесії 7 скликання Хустської міської ради від 20.04.2017 р. №572 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , без підпису із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 , надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0831 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, тому технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) замовила донька померлої ОСОБА_3 . Отже, земельна ділянка, яка передалась відповідачці у приватну власність до моменту державної реєстрації являлась об`єктом прав власності територіальної громади. ОСОБА_3 звернулась до органу місцевого самоврядування для безоплатної приватизації земельної ділянки і як наслідок отримала дозвіл для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, дії відповідачки та Хустської міської ради були правомірними, а тому вважають, що відсутні підстави для скасування рішення сесії Хустської міської ради від 22.02.2019 р. №1336. Вважають, що дії Хустської міської ради по затвердженню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) були здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та іншими нормами чинного законодавства. Просять у позові відмовити.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками будинку АДРЕСА_2 .

Суміжним землекористувачем та власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 , яка проживає там після смерті матері ОСОБА_4 . Остання була власником земельної ділянки площею 0,073 га, переданої на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Хустської міської Ради народних депутатів від 27.03.2002 р. та від 19.06.2002 р. за №№51, 133 /державний акт на право приватної власності на землю VІ ЗК №014411, виданий Хустською міською Радою народних депутатів. Державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5217/.

У травні 2019 р. позивачі звернулися до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без погодження із суміжним землекористувачем ОСОБА_4 . Однак, затвердити технічну документації без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_4 , оскільки невірно вказано суміжного землекористувача, яким являється ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 р. ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку, яка перебувала у її користуванні, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої на підставі заяви ОСОБА_3 та акту комісії виконкому Хустської міської ради від 30.01.2017 р. На підставі даного рішення відповідачкою зареєстровано право власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с. 7-9/.

Відповідно до рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 р. затверджено технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0831 га., кадастровий №:01:007:0090 в АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та передано її у власність ОСОБА_3 . На підставі даного рішення 06.03.2019 р. було проведено державну реєстрацію права власності, номер запису 30637159 /а.с.10,144/.

В акті перевірки, складеного комісією виконкому Хустської міської ради від 30.01.2017 р. встановлено, що при виїзді 26.09.2016 року за адресою АДРЕСА_1 було з`ясовано, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт у 2000 р. на частині земельної ділянки, а саме відрізок від господарської споруди ОСОБА_4 та господарської споруди ОСОБА_5 . Комісією встановлено, що рішенням 106 сесії Хустської міської ради від 21.11.2002 ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0730 га.. Відповідно до даного рішення виготовлено державний акт на право приватної власності на землю за реєстровим № 5217 від 02.08.2002 р. На викопіюванні з генерального плану від 29.05.1993 р. за дворогосподарством по АДРЕСА_1 зазначено земельну ділянку площею 0,0833 га.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 09.12.2003 року за позовом ОСОБА_2 , співвласника нерухомого майна по АДРЕСА_2 про скасування рішення сесії Хустської міської ради № 106 від 21.11.2002 р. та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0570 га. по АДРЕСА_2 вирішено позов ОСОБА_2 задоволити частково: скасовано рішення 6 сесії 2 скликання №106 від 21.11.2002 р. Хустської міської ради «Про передачу у власність земельних ділянок»; відмовлено ОСОБА_2 у визнанні права власності на землю відповідно до рішення №524 виконавчого комітету Хустської міської ради від 29.11.2000 р. і зобов`язанні видачі державного акту відповідно до нього; частково скасовано рішення виконкому Хустської міської ради №524 від 29.11.2000 р. у частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність 0,0570 га., зазначено передати у приватну власність ОСОБА_2 0, 0479 га.

Рішенням 6 сесії 7 скликання № 572 від 20.04.2017 р. затверджено акт комісії від 30.01.2017 р. та надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0, 0831 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) без підпису із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 /а.с. 27-33, 130/.

Згідно п.2 постанови КМУ від 02.04.2002 р. №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування земельною залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показань свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, з наведеного слідує, що наявний чинний державний акт на право приватної власності на землю VІ-ЗК №014411, який підтверджує право власності спадкодавиці ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0, 073 га, розташовану в АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_3 після смерті матері користується частиною земельної ділянки відносно якої у сторін наявний конфлікт, а тому рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради №1336 від 22.02.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0, 0831 га. в АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) є незаконним та підлягає скасуванню.

У частині 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06.03.2019 року право власності земельну ділянку площею 0, 0831 га., призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за ОСОБА_3 на рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 /а.с.10/.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки вимоги позивачів про скасування рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0, 0831 га. в АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) підлягають задоволенню, а тому державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 0831 га, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:07:007:0090, здійснену на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 року слід скасувати.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є підставними та обґрунтованими, твердження відповідачів, викладені у відзивах спростовані наявними доказами, а тому права позивачів підлягають відновленню шляхом скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0, 0831 га. в АДРЕСА_1 та державної реєстрації права власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 209, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволити.

Скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безкоштовно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0, 0831 га. в АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 0831 га., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:07:007:0090, здійснену на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Хустської міської ради № 1336 від 22.02.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.