Провадження №2/748/806/20
Єдиний унікальний № 750/5148/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2018 року у відповідності до поштового відправлення ПАТ КБ «Приват Банк» через свого представника за довіреністю звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 лютого 2012 року в сумі 117 000 грн. 00 коп, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 5 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначають, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Позичальник зобов`язувався сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди. Проте, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість.

Від представника позивача адвоката Ступака С.О. після скасування заочного рішення у справі, надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи Банку не містять підпису відповідача, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови і Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідна картка, зазначена у позові, була видана відповідачу, зараховано на неї суму кредиту у розмірі 5 300 грн., зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на його ім`я та у якому розмірі було встановлено на його карті кредитний ліміт, внаслідок чого з матеріалів справи неможливо встановити, чи отримував відповідач кошти, вказані банком у розрахунку заборгованості та на яких умовах і за якими тарифами повинно було здійснюватись обслуговування карткового рахунку відповідача. У матеріалах справи міститься лише нічим не обгрунтований розрахунок заборгованості, а отже в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України позивач не наддав належних та допустимих доказів надання відповідачу грошових коштів за кредитним договором та розміру заборгованості у випадку її наявності. Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодився з умовами та правилами, однак, з цієї анкети-заяви не вбачається виду кредитної картки, отже, вважає, що застосування Умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

02 жовтня 2020 року ПАТ КБ «Приват Банк» на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якому він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що в наданій до суду копії анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" про що засвідчив особистим підписом, також був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами про надання банківських послуг. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки карткового рахунку вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідач сплачував заборгованість за договором частково, а виписка з банківського рахунку, яка є належним та допустимим доказом, містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. У заяві, підписаній Клієнтом зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www .priva tban k.ua: https : /Ус Hent-bank.privatbaiik.ua. Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення. ОСОБА_1 погодився із запропонованими тарифами, оскільки здійснював погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2018 року та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує повністю.

Представник відповідача адвокат Ступак С.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову за його необгрунтованістю.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 01 лютого 2012 року ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", що змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали кредитний договір № б/н, згідно якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5 300 грн. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 01 лютого 2012 року отримав картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , остання з яких терміном дії до січня 2016 року (а.с.99).

У порушення умов кредитного договору за позицією позивача ОСОБА_1 погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2018 року заборгованість становить 117 000 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 5 294 грн. 50 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 111 705 грн. 50 коп..

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві позичальника від 01 лютого 2012 року процентна ставка, пеня та штрафні санкції не зазначені( а.с. 11).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01 лютого 2012 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в тих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах та порядках їх нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин (01 лютого 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (29 травня 2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати, встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 лютого 2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №710/327/19).

Між тим, суд вважає неправомірними дії позивача щодо підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З наданого банком розрахунку заборгованості та виписки за договором б/н вбачається, що з 01 лютого 2012 року процентна ставка за користування кредитом становила 30 %, з 01 вересня 2014 року збільшена до 34,8%, з 01 квітня 2015 до 43,2% (а.с.6-9, 90-96).

За змістом правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57ц12, та постанови Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №515/1844/16-ц боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Суду не були надані докази, що відповідач за сім днів до введення підвищення відсотків отримував виписки по своєму рахунку. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано жодних доказів на підтвердження виконання банком свого обов`язку проінформувати відповідача про зміну відсоткової ставки з 30 % до 34,8% та 43, 2%, відповідно, у спосіб, встановлений умовами кредитного договору, не менш ніж за 7 днів до таких змін.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав до стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 111 705,50 грн., тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання про суму коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача в рахунок кредитної заборгованості, слід врахувати наступне.

Враховуючи, що строк дії кредитної картки, отриманої відповідачем, встановлений до січня 2016 року, що підтверджується довідкою ( а.с. 99), до суду з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось 29 травня 2018 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності

Укладений між сторонами кредитний договір від 01 лютого 2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. А отже позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 294 грн. 50 коп. є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 79,73 грн. (5294,50х1762/11700).

Що стосується відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України), то суд при вирішення даного питання виходить з наступного.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорара адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 24 червня 2020 року між адвокатом Ступак Сергієм Олександровичем та ОСОБА_1 , підписаний сторонами ( а.с. 123-124), ордер про надання правничої допомоги (а.с.74); попередній розрахунок судових витрат витраченого часу по виконанню договору про надання професійної правничої допомоги (послуг адвоката) від 24 червня 2020 року, згідно якого розрахунок витраченого адвокатом часу станом на день складання акту включає: правовий аналіз документів на предмет вирішення питання про можливість та доцільність подання заяви про перегляд заочного рішення суду - 1 год., адвокатські запити до АТ "Приватбанк", складання заяви про перегляд заочного рішення суду, представництво у суді, складання відзиву на позовну заяву, та становить 11 151 грн.(а.с.125). Згідно прибуткових касових ордерів № 18 від 04 вересня 2020 року т № 7 від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Ступак Сергію Олександровичу 6 000 грн. за договором про правову допомогу (а.с.126-127).

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК», понесені відповідачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню позивачем. Визначаючи розмір втитрат на правову допомогу, що підлягає відшкодуванню, суд враховує, що ці витрати відповідачем документально підтверджені, розмір їх співмірний із складністю справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність клопотання позивача про зменшення таких витрат, тому витрати на правову допомогу, понесені відповідачем пропорційно до частки, у якій відмовлено у позові( 95,5%), складають 11 021 грн. 08 коп. Проте, документально підтвержені витрати на правову допомогу на суму 6 000 грн., тому з позивача на користь відповідача слід стягнути 6000 грн. в рахунок понесених витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, ч. 4 ст. 223, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2012 року в розмірі 5 294 (п`ять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 79 грн. 73 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований у АДРЕСА_1

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» ( Pax. НОМЕР_4 МФО 3305299, вулиця Грушевського, б. ІД, м. Київ, 01001, адреса для листування: вулиця Набережна Перемоги, 6.50, м. Дніпро)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.В. Хоменко