Справа № 308/3086/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши заяву від 06.04.2020 року ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 308/3086/20 (провадження № 2/308/1091/20) за позовною заявою позивача ОСОБА_1 до першого відповідача Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича та другого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича та другого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за якою просить суд:

-визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907 таким, що не підлягає виконанню;

-стягнути з ТОВ «Вердікт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,00 грн. та 420,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

За ухвалою від 30.03.2020 року судом було відкрите провадження у цій справі.

Разом із позовною заявою позивачем подана до суду заява без дати ОСОБА_1 про забезпечення позову, за якою вона просить суд: постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907, що прийнятий до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. за ВП № 61307619 від 18.02.2020 року.

За ухвалою від 30.03.2020 року судом було вищезазначену заяву повернуто заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а саме у ній були відсутні відомості щодо: предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: обґрунтування того факту, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

07 квітня 2020 року (згідно штампу суду) до суду повторно надійшла заява від 06.04.2020 року ОСОБА_1 про забезпечення позову, за якою вона просить суд: постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907, що прийнятий до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. за ВП № 61307619 від 18.02.2020 року.

В обґрунтування зави заявник зазначив, що, на його думку, нотаріус протиправно вчинив виконавчий напис поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та всупереч способу, встановленому у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.

Через віддаленість місця перебування відповідачів та з огляду на діючі обмеження щодо судових розглядів, пов`язаних з існуванням карантину, розгляд справи може відбуватися тривалий час. Зрозуміло, що приватний виконавець, що прийняв оскаржуваний виконавчий напис до виконання, вчинить дії щодо стягнення.

Підтвердженням цьому є додана постанова приватного виконавця від 04.03.20 р. про стягнення на заробітну плату, що надіслана виконавцем по місцю роботи заявника.

Крім того, ми додаємо довідку на підтвердження факту стягнення коштів за оскаржуваним виконавчим написом. За таких обставин у випадку, якщо суд внаслідок завершення розгляду справи задовольнить позов, сторона позивача не буде мати змоги повернути ці кошти, а кредитор може не зарахувати стягнуті кошти в рахунок зменшення заборгованості за іншим виконавчим провадженням, за яким кошти стягуються з заявника на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.14 р. по справі № 308/2295/13-ц, оскільки наразі цей кредитор ще не визнаний стягувачем.

Заявник не відмовляється від своїх зобов`язань, наразі взагалі ведуться перемовини щодо визначення кінцевої суми погашення заборгованості відповідачу 2 та строку такого погашення шляхом укладення договору про переуступку вимоги комусь з близьких заявника.

Однак договір ще не укладений, а заявник має намір убезпечити себе від подвійного стягнення заборгованості та можливих інших судових процесів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вжиті судом заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з наданих суду доказів, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений 31.01.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем. Згідно цього виконавчого напису, вчиненого про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердікт Капітал», строк платежу за кредитним договором 2/АА 090.07.2 від 06.03.2007 року настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення проводиться за період з 04.07.2019 року по 12.12.2019 року, сума заборгованості складає 639 336,26 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 374 495,91 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 264 840,35 грн.

При цьому, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2014 року у справі № 308/2295/13-ц, було стягнуто з ОСОБА_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, юридична адреса: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька,1-3, к/р НОМЕР_2 в ГУ НБУ по Києву та Київській області, МФО 321712, суми боргу у розмірі 267 097,91 (двісті шістдесят сім дев`яносто сім гривень 91 коп.) гривень, що у доларовому еквіваленті складає 33 416,48 дол. США, з яких: 14 378,89 дол. США сум кредиту, в тому числі простроченого; 7 838,07 дол. США - відсотки, в тому числі прострочені; 10 296,46 дол. США пеня; 903,06 дол. США 3% річних.

В обґрунтування рішення судом було зазначено, що 06 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Родовід Банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2/АА-090-07.2, згідно яким банк надав, а позичальник отримав суму кредиту, у розмірі 30 217,00 дол. США. Кредит було надано строком на 84 місяці, зі сплатою 12,5%; річних, з терміном остаточного погашення суми кредиту, не пізніше 06 березня 2014 року. 04 жовтня 2008 року, додатковою угодою №1 до кредитного договору №2/АА-090-07.2 від 06.03.2007 року, було встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 14,5% річних.

17 червня 2009 року, відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність, Відкрите акціонерне товариство Родовід Банк змінило найменування на Публічне акціонерне товариство Родовід Банк.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 30 217,00 дол. США, про що свідчить заявою на видачу готівки №10_6 від 06.03.2007 року.

Однак, взяті на себе зобов`язання щодо сплати суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором, ОСОБА_1 не виконано.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо сплати суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до відповідача з листом-претензією за №211 від 12.09.2012 року. Претензія ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Станом на 23 січня 2013 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 267 097,91 грн., з яких: сума кредиту в т.ч. простроченого, що підлягає достроковому поверненню 14 378,89 дол. США; відсотки в т.ч. прострочені, за користування кредитними коштами 7 838,07 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами 10 296,46 дол. США; 3% річних 903,06 дол. США.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2014 року у справі № 308/2295/13-ц, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк достроково всю суму заборгованості за кредитом, яка підлягала поверненню.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи підлягає ретельному з`ясуванню правомірність стягнення другим відповідачем на свою користь за виконавчим написом повторно достроково стягнутої суми тіла кредиту та нарахування відсотків за договором, а не ст. 625 ЦК України, тобто потребує ретельного з`ясування безспірність вимог стягувача за оспорюваним виконавчим написом.

За наслідками з`ясування обсягу позовних вимог, даних про особу відповідача, а також співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, що є підставою для задоволення зазначеного клопотання та слід вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907, який оскаржується боржником у судовому порядку, що прийнятий до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. за ВП № 61307619 від 18.02.2020 року.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву від 06.04.2020 року ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 308/3086/20 (провадження № 2/308/1091/20) задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчиненого 31.01.2020 року за реєстровим № 907, який оскаржується боржником ОСОБА_1 у судовому порядку, що прийнятий до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. за ВП № 61307619 від 18.02.2020 року.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Дергачова