Справа № 209/2968/20
Провадження № 2-н/209/525/20
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з ОСОБА_2 .

Ознайомившись із змістом заяви, оригіналами та копіями доданих до неї документів, судом встановлено, що за даною заявою не може бути видано судовий наказ виходячи з наступного.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України.

Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Як вбачається зі змісту заявлених вимог, заявник ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення сином 23 років, таким чином заявлена вимога не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу та не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Тож, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

Пунктом третім ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Також, суд роз`яснює, що відповідно до ч.2 ст.166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст.ст. 161, 165, 166, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак вона може звернутись до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020 р. суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя Т.О. Решетник