Справа № 591/5815/20
Провадження № 2-з/591/92/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Северинової А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору підряду, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою і просить суд:

- розірвати договір підряду від 17 грудня 2019 року на виготовлення металопластикових конструкцій (вікон, дверей), укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ;

- стягнути з відповідача на його користь збитки в сумі 113 464 грн, пеню в сумі 362 грн 71 коп., 3% річних в сумі 195 грн 31 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі.

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати у будь-якій спосіб, зокрема: продавати, дарувати, обмінювати, передавати у тимчасове або постійне користування іншим особам, вносити до статутних капіталів господарських товариств, передавати в якості застави тощо автомобіль FIAT DOBLO PANORAMA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1368 см куб., що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що 17 грудня 2019 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір підряду на виготовлення металопластикових конструкцій (вікон, дверей) на загальну суму 113 464 грн 09 коп. На виконання умов укладеного договору позивачем на користь відповідача були сплачені грошові кошти у сумі 113 464 грн 09 коп. Однак, в обумовлений договором строк відповідач зобов`язання за договором не виконав, металопластикові конструкції не виготовив та не передав їх у власність позивача, сплачені ним грошові кошти за договором підряду не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, зазначає, що відносно відповідача відкрито інші виконавчі провадження, що підтверджує той факт, що відповідач має невиконані зобов`язання не тільки перед позивачем, а й перед іншими кредиторами і протягом тривалого часу не вживає заходів до добровільного погашення заборгованості. Таким чином, позивач вважає, що існує ризик невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Однак, на думку суду, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач не надав доказів про існування реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тобто, позивачем не надано доказів, а судом не встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову. Тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, так як позивачем пред`явлено позов про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 його користь збитків в сумі 113 464 грн, пені в сумі 362 грн 71 коп., 3% річних в сумі 195 грн 31 коп. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., а всього на загальну суму 124 022 грн 02 коп. Проте, як вказав сам позивач у заяві про забезпечення позову, приблизна вартість автомобіля, щодо якого він просить вжити заходів забезпечення позову становить 227 000 грн, що майже вдвічі є вищою за розмір заявлених позовних вимог.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , у забезпеченні позову шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати у будь-якій спосіб, зокрема: продавати, дарувати, обмінювати, передавати у тимчасове або постійне користування іншим особам, вносити до статутних капіталів господарських товариств, передавати в якості застави тощо автомобіль FIAT DOBLO PANORAMA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1368 см куб., що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя А.С. Северинова