2-2269/11
4-с/465/5/20
У Х В А Л А

судового засідання

09.06.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузя В.Я.

з участю секретаря Левицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо неповернення виконавчого листа №2/465/441/15 виданого Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р. стягувачу з підстав передбачених п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження" та зобов"язання повернути стягувачу виконавчий лист №2/465/441/15 виданий Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р.,-

ВСТАНОВИВ :

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою , в якій просить визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо неповернення виконавчого листа №2/465/441/15 виданого Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р. стягувачу з підстав передбачених п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження" та зобов"язати приватного виконавця повернути стягувачу виконавчий лист №2/465/441/15 виданий Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р.

Свою заяву обгрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває виконавче провадження №56658207 з примусового виконання виконавчого листа №2 465/441/15 виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №24/160-07К від 15 жовтня 2007 року в розмірі 206 077,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6 226 620,96 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1 700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього разом 6 228 440,96 грн.

В рамках даного виконавчого провадження нею, скаржником, 12.12.2018р. було подано приватному виконавцю заяву в якій вона серед іншого, зазначила, що спірна квартира яка належить їй на праві приватної власності була надана нею, як позивальником в забезпечення своїх зобов`язань перед ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», щодо повернення споживчого кредиту в іноземній валюті (доларах СІЛА) за кредитним договором № 24/160-07К від 15.10.2007р. згідно іпотечного договору посвідченого 15.10.2017р. Шапіро І.В. - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, реєстр № 2812, про що міститься відповідна відмітка в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначена квартира має загальну площу 65,7 кв. м. житлову - 45 кв. м. та використовується нею та її малолітньою дочкою для постійного проживання, вони зареєстровані за вказаною адресою і іншого нерухомого житлового майна не мають. За таких умов, на дане нерухоме житлове майно не може бути звернено стягнення під час дії Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Просить скаргу задовольнити.

Скаржник у призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Подала чергову заяву про відкладення розгляду скарги.

Приватний виконавець Пиць А.А. у призначене судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав.

У той же час, подав до суду письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких не погоджується із такою, оскільки в лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем було проведено опис та арешт двокімнатної квартири, що дозволена для використання як нежитлова загальною площею 65, 7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Універсал Банк» згідно договору іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 2812 від 15 жовтня 2017 року.

У зв`язку із тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження пройшло більше шести місяців, а вищевказане майно не передано Державному підприємству «СЕТАМ», представник стягувача звернувся до приватного виконавця із відповідним запитом.

Із відповіді приватного виконавця від 12 грудня 2018 року стало відомо, що майно не передано на реалізацію у зв`язку з тим, що у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, а

тому він звернувся до органу опіки та піклування за отриманням відповідного дозволу.

Стягувач вважав, що такого дозволу непотрібно, оскільки має місце реалізація арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду про стягнення кредедитної заборгованості, що призводить до порушення їх прав під час здійснення виконавчого провадження.

У зв`язку з викладеним, ПАТ «Універсал Банк» просило суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. передати ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації зазначеної вище квартири, що належить боржнику - ОСОБА_1 . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2019, заяву ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Зобов"язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. передати ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Відтак, на виконання ухвали суду, ним, приватним виконавцем Пиць А.А. 16.05.2019 року передано ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації квартири. Оскільки судове рішення про зобов`язання вчинити дії набрало законної сили, то він, виконавець, був зобов`язаний виконати його шляхом передачі нерухомого майна на реалізацію.

Адвокатом Репаком В.В., що представляє у суді інтереси ОСОБА_3 подано заяву про компенсацію витрат на профейсійну правничу допомогу у розмірі 9 тис. гривень, мотивуючи тим, що 02.03.2020 року між Адвокатським бюро "Віталія Репака" та Приватним виконавцем Пиць А.А. укладено Договір про надання правової допомоги № 12. На виконання умов договору, Адвокатським бюро виставлено рахунок для оплати послуг за правничі послуги, що 25.03.2020 року оплачені приватним виконавцем Пиць А.А. Із посилання на ст. 133 ЦПК України, просить стягнути вказані кошти із заявника.

Відповідно до положень ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши доводи скарги та надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. перебуває виконавче провадження №56658207 з примусового виконання виконавчого листа №2 465/441/15 виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №24/160-07К від 15 жовтня 2007 року в розмірі 206 077,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 6 226 620,96 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1 700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього разом 6 228 440,96 грн.

02 липня 2018 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В рамках виконавчого проввадження приватним виконавцем проведено опис та арешт двокімнатної квартири, що дозволена для використання, як нежитлова загальною площею 65,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 та перебуває іпотеці ПАТ "Універсал банк" згідно договору іпотеки зареєстрованого в реєстрі за №2812 від 15 жовтня 2017 року.

15.05.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб"єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості двокімнатної квартири, що дозволена для використання, як нежитлова, загальною площею 65, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

АДРЕСА_3 . 05.2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було виготовлено звіт про вартість зазначеного вище описаного майна, яка складає 1 203 000, 00 грн.

У зв`язку із тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження пройшло більше шести місяців, а вищевказане майно не передано Державному підприємству «СЕТАМ», представник стягувана звернувся до приватного виконавця із відповідним запитом.

Із відповіді приватного виконавця від 12 грудня 2018 року стало відомо, що майно не передано на реалізацію у зв`язку з тим, що у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, а тому він звернувся до органу опіки та піклування за отриманням відповідного дозволу.

Стягувач вважав, що такого дозволу непотрібно, оскільки має місце реалізація арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду про стягнення кредедитної заборгованості, що призводить до порушення їх прав під час здійснення у виконавчого провадження.

В лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А.

У зв`язку з викладеним ПАТ «Універсал Банк» просило суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. передати ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації зазначеної квартири, що належить боржнику - ОСОБА_1 . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року, залишеної без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 заяви ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Зобов"язано приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. передати ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Відтак, на виконання даних судових рішень приватним виконавцем Пиць А.А. 16.05.2019 року передано ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації вказаної квартири, , оскільки судове рішення про зобов`язання вчинити дії набрало законної сили, то він, виконавець , був зобов`язаний виконати його шляхом передачі нерухомого майна на реалізацію.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 726/1538/16-ц) дійшла до висновку про те, що мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень, стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Крім цього, пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Норма ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що викладені у скарзі мотиви не являються підставою для зобов`язання приватного виконавця повернути стягувачу виконавчий лист №2/465/441/15 виданий Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р., відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Крім того, виконавець діяв у спосіб, до якого був зобов"язаний ухвалою суду.

Щодо посилань скаржниці на Закон України " Про мораторій", то суд відхиляє такі, оскільки дії виконавця вчиняються щодо нерухомого майна, що не є житловим.

Приватним виконавцем Пиць А.А. заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 02.03.2020 року між Адвокатським бюро "Віталія Репака" та Приватним виконавцем Пиць А.А. укладено Договір про надання правової допомоги № 12. На виконання умов договору, Адвокатським бюро виставлено рахунок для оплати послуг за правничі послуги, що 25.03.2020 року оплачені приватним виконавцем Пиць А.А., що підтверджується платіжним дорученням № 1966 від 25.03.2020 року.

Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу та поштові витрати є доведеними, сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, що дає підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича щодо неповернення виконавчого листа №2/465/441/15 виданого Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р. стягувану з підстав передбачених п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження" та зобов"язання повернути стягувачу виконавчий лист №2/465/441/15 виданий Франківським районним судом м. Львова 24.11.2015р.- відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 ( дев"ять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення .

Суддя В. Кузь