Номер провадження 22-ц/804/2695/20
Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко І.О. Єдиний унікальний номер 243/1306/19
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/2695/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Корчистої О.І., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Рудюк Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції зі Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року цивільну справу №243/13906/19 за поданням Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, (головуючий в 1 інстанції суддя Гончарова А.О.)

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Слов`янський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Донецькій області звернувся до суду із поданням, в якому просив звернути стягнення на 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків з відповідною часткою господарських споруд, які складають квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання заявник посилався на те, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2243717, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23.07.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 145000 грн, 3% річних у сумі 10050 грн. та витрат на правову допомогу 400 грн. Станом на теперішній час рішення боржником не виконано.

Під час перевірки державним виконавцем було встановлено, що боржник не має рахунків у банківських установах, не працює, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м.Слов`янську та Слов`янському районі і отримує пенсію. Звернуто стягнення на доходи боржника.

Боржник, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув права на спадщину до складу якої входить ? частка однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, боржник в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув права на спадщину до складу якої входить 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків з відповідною часткою господарських споруд, які складають квартиру АДРЕСА_1 . Спадщина прийнята, але свідоцтво про право на спадщину боржником не отримано та у встановленому законом порядку її право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано, що унеможливлює звернення стягнення на вказане майно боржника.

Враховуючи наведене, державний виконавец на підставі положень статей 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», статті 440 ЦПК України просив подання задовольнити.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року було задоволено подання Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області та звернуто стягнення на 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, з відповідною часткою господарських будівель та споруд під АДРЕСА_3 , право власності на яку ОСОБА_1 , не зареєстровано в установленому законом порядку.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені клопотання.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, не перевірив можливість виконання рішення суду за рахунок доходів або іншого майна боржника, не врахував, що вона є інвалідом ІІ групи та не звернув увагу на той факт в порядку примусового виконання рішення суду Слов`янським об`єднаним УПФУ Донецької області проводяться утримання з її пенсії у розмірі 20% щомісячно. Крім того, на виконання рішення вона періодично сплачувала ОСОБА_2 грошові кошти. Державний виконавець вже неодноразово звертався з таким поданням до суду, але йому було відмовлено. Крім того, суд не врахував, що апелянт проживає у квартирі, на яку звернуто стягнення та за статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на квартиру, у якій проживає боржник, проводиться в останню чергу.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційного суду підтримала, пояснила, що дійсно боржником прийнято спадщину після смерті обох спадкодавців та просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання.

Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про отримання поштового відправлення. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заінтересованої особи, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною сьомою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

За правилом частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2014 року у цивільній справі № 2/243/717/2014 (243/850/14-ц) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договорами позики у сумі 145000 грн., 3 % річних у сумі 10050 грн. та витрати на правову допомогу зі складання позовної заяви у сумі 400 грн. Рішення суду набуло чинності 01 квітня 2014 року. Та 23 липня 2014 року на підставі вказаного судового рішення Слов`янським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист.

29 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, за заявою ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначено вище виконавчого листа.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 44186542 від 29 липня 2014 року особисто вручено боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується її підписом від 15 серпня 2014 року на супровідному листі до наведеної постанови за вих. № 18-670 від 29 липня 2014 року.

29 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції на підставі заяви стягувача про накладення арешту на все майно, що належить боржнику на праві власності з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з актом державного виконавця від 29 листопада 2019 року за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_3 майно, яке підлягає опису та арешту в рахунок погашення боргу відсутнє.

Під час виконання виконавчого документу державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 не працює, відкритих рахунків в банківських установах не має, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Слов`янську та Слов`янському районі і отримує пенсію за віком, розмір якої становить 3501,43 грн. Вказані обставин підтверджуються Відповіддю № від 22 листопада 2019 року на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, Відповіддю № від 22 листопада 2019 року на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та Відповіддю № від 22 листопада 2019 року до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкрити юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями.

Враховуючи, що боржник перебуває на обліку у відділі пенсійного забезпечення Управління пенсійного фонду України в м. Слов`янськ та Слов`янському районі, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника № 18-670 від 19 серпня 2014 року, на підставі якої проводиться утримання з доходу боржника ОСОБА_1 в розмірі 20 % пропорційно, з часу отримання постанови.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 190116687 від 25 листопада 2019 року, за боржником ОСОБА_1 право власності на будь-яке нерухоме майно не зареєстровано. Згідно з відповіддю МВС України на запит державного виконавця, дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні.

Крім того, під час проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 1150. Спадкоємцем за заповітом після смерті останнього є ОСОБА_1 . За життя спадкодавцю на праві приватної власності належала 1/2 частка однокімнатної квартири, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 190145100.

Відповідно до копії спадкової справи № 79/2016, відкритої 14 липня 2016 року, яка відкрита після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Орлової Л.О. із відповідною заявою від 14.07.2016 року.

До складу спадщини після смерті спадкодавця входить 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, з відповідною часткою господарських будов та споруд під номером АДРЕСА_3 , на земельній ділянці земель Слов`янської міської ради, що належали ОСОБА_4 за життя на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20 червня 2001 року. Свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у вигляді 6/25 у праві власності на домоволодіння, але в установленому законом порядку право власності не зареєструвала, а отже, у зв`язку з її ухиленням від виконання судового рішення, необхідно звернути стягнення на майно в межах суми виконавчого провадження.

Проте з таким висновком суд не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами п`ятою та шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи убачається, що боржник ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серія ДОН-05 №094028 від 13.03.2006 року; зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; перебуває на обліку у відділі пенсійного забезпечення Управління пенсійного фонду України в м. Слов`янськ та Слов`янському районі, отримує пенсію за віком у сумі 3501,43 грн., з якої проводяться утримання в межах виконавчого провадження у розмірі 20%.

Також з наявних в матеріалах справи копіях розписок убачається, що у період 2014-2015 роки ОСОБА_1 самостійно сплатила ОСОБА_2 у рахунок боргу грошові кошти, а саме: 12.02.2014 року - 1000 грн., 11.12.2014 року - 1000 грн., 13.01.2015 року - 1000 грн., 11.02.2015 року - 1000 грн., 11.03.2015 року - 500 грн., 21.04.2015 року - 1500 грн., 28.06.2015 року - 1500 грн., 11.10.2015 року - 1000 грн., у листопаді 2015 року - 1000 грн., 17.12.2015 року - 1000 грн.

Крім того, під час перевірки проведеної державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення було встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкодавцю за життя належала ? частка однокімнатної квартири, площею 30,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Проте суд першої інстанції наведених обставин не врахував, не перевірив наявності у боржника іншого нерухомого майна, яке є відмінним від житлового будинку чи квартири, в якому фактично проживає боржник та на яке відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в першу чергу накладається стягнення, розмір вартості якого державним виконавцем не з`ясовано, зокрема не перевірив прийняття спадщини боржником після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не врахував часткового виконання боржником рішення суду.

За таких обставин, суд першої дійшов помилкового висновку щодо задоволення подання про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є фактичним місцем проживання боржника, тому ухвала суду підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного апеляційний суд вирішуючи питання по суті, дійшов до висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення на 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, з відповідною часткою господарських будов та споруд під АДРЕСА_3 , та яке є місцем фактично проживання боржника, є необґрунтованим та передчасним, а тому у його задоволенні подання належить.

Установивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу та ухвалює нове судове рішення відмову у задоволенні подання Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст. 382 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2020 року скасувати.

У задоволенні подання Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника у вигляді 6/25 часток житлового домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, з відповідною часткою господарських будов та споруд під АДРЕСА_3 , право власності на яку ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

Ю.М.Мальований

О.І. Корчиста

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2020 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян