Справа № 495/2314/20
Номер провадження 4-с/495/24/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тирновий Максим Вікторович, боржник ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця та просить суд:

1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Білгород- Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2 від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні № 60781540;

2) скасувати розрахунок заборгованості по аліментах, складений 09.04.2020 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирновим Максимом Вікторовичем.

3) зобов`язати старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 60781540 за період з 29.03.2019 року по 31.03.2020 року, з урахуванням відомостей контракту особового найму, укладеного між боржником ОСОБА_2 та ТОВ «ПНР МАРІН ТРЕЙДІНГ XIII», приватною компанією з обмеженою відповідальністю «В.ШИПС Ейзе Груп» від 01.04.2019 р. перевіривши належним чином доходи боржника.

При цьому скаржник посилається на наступне. На примусовому виконанні старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (виконавець Тирновий М.В.) (далі за текстом - Відділ) перебуває виконавче провадження № 60781540 з примусового виконання виконавчого листа № 495/2702/19, виданого 28.11.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно починаючи з 29.03.2019 року до повноліття.

Боржник працює моряком дальнього плавання на посаді електромеханіка другою розряду, отримує доходи в іноземній валюті за посередництвом дочірнього підприємства корпорації «В.ШІПС». Протягом останніх трьох років за посередництва ДП «В.ШІПС (Україна) ОСОБА_2 було укладено 5 контрактів про працевлаштування на посаду електромеханіка: від 03.03.2016 року з базовою ставкою 1357 доларів США на місяць, від 25.04.2016 року з базовою ставкою 1370 доларів США на місяць, від 16.03.2017 року з базовою ставкою 1410 доларів США на місяць, від 11.04.2018 року з базовою ставкою 1410 доларів США за місяць, від 01.04.2019 року з базовою ставкою 1506 доларів СШ ОСОБА_4 за місяць.

Проте, не зважаючи на подані ОСОБА_1 старшому державному виконавцю Тирновому М.В. документи, що відображають дійсні доходи боржника, суб`єкт оскарження визначає суму аліментних платежів та відповідну заборгованість, виходячи з відсутності відомостей щодо місця роботи боржника і розміру отриманих ним доходів.

Через протиправні дії суб`єкта оскарження скаржниця отримує не 1/4 частину фактичних доходів боржника, а - 1/4 частину середньомісячної заробітної плати по м. Білгород-Дністровському, що грубо порушує право дитини та свідчить про фактичне не виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2019 року у справі №495/2702/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

01.04.2020 року ОСОБА_1 подала до Відділу заяву з проханням керуватися положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень при обчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих, в тому числі, із документів, що відображають отримання боржником доходу. Таким первинним документом, що відображає отримання боржником доход який він одержав, перебуваючи в рейсі у 2019 році, є контракт особового найму укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ПНР МАРІН ТРЕЙДІНГ XIII», приватною компанією з обмеженою відповідальністю «В.ШИПС Ейзе Груп» від 01.04.2019 р.

Згідно умов вказаного контракту дохід боржника за 6 місяців роботи за кордоном на посаді електромеханіка склав 31 800 доларів США (5 300 доларів США за місяць рейсу). Таким чином, з доходу боржника, отриманого за період роботи за вказаним контрактом з 29.03.2019 року по жовтень 2019 року підлягає до утримання: 31 800/4=7 950 доларів США, за офіційним курсом НБУ на дату перерахування.

Сума фактично отриманих ОСОБА_1 аліментів за вказаний період не відповідає вище визначеній, встановленій у рішенні суду 1/4 частці від доходу платника аліментів. Отже за вказаний період наявна суттєва заборгованість зі сплати аліментів та не виконання рішення суду, що порушує право дитини на аліменти.

За вказаних обставин виданий старшим державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментах від 09.04.2020 р. за період з 29.03.2019 р. по 31.03.2020 рік здійснено неправомірно, без урахуванням документу, який відображає отримання боржником доходу, а саме - контракту особового найму, укладеного ОСОБА_2 01.04.2019 р.

Таким чином, скаржниця наголошує, що державний виконавець не здійснив належних та ефективних заходів для отримання відомостей про дійсні доходи боржника, не направив запитів про наявність і рух коштів на рахунках боржника, не з`ясував джерело походження цих коштів, не надав оцінку наданим скаржницею документів про банківській рахунок боржника, місце отримання ним доходів.

Скаржниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_5 подав до суду заяву з проханням скаргу розглянути за його відсутністю та задовольнити її.

Представник Відділу у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій повідомив, що згідно розрахунку, обчисленого державним виконавцем 09.04.2020 року, який оскаржується ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати аліментів боржника станом на 31.03.2020 року відсутня. Вказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів обчислювався у відповідності до положень статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та положень статті 195 СК України. 05.05.2020 року на виконання вимоги державного виконавця, на адресу Відділу надійшла відповідь ДП «В.ШІПС (Україна)» від 29.04.2020 року за вих.. № 762, якою повідомили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи не був та станом на теперішній час не є штатним працівником ДП «В.ШІПС (Україна)» та останні надавали послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За 2020 рік, ОСОБА_2 за посередництвом ДП «В.ШІПС (Україна)» укладено 1 трудовий договір (контракт) про працевлаштування за кордоном. У зв`язку з тим, наголошує начальник Відділу, що контракт особового найму, підтверджує надання посередницьких послуг, наданих ДП «В.ШІПС (Україна)» у працевлаштуванні боржника, та не є підтвердженням отриманого доходу боржником, державний виконавець не мав правових підстав для визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник Царенко О ОСОБА_6 надав до суду заяву з проханням скаргу розглянути без їх участі та відмовити в її задоволенні. При цьому ОСОБА_7 зазначає, що наявність контракту не свідчить, що працівник виконував роботу за контрактом, а роботодавець сплачував працівникові обумовлену в контракті грошову суму за виконану роботу. Більш того, підписання будь-якого контракту не свідчить про факт виконання його умов, тобто не свідчить про те, що сторони зазначеного трудового договору виконували обумовлені в контракті умови. Тобто не є підтвердженням того, що за зазначеним контрактом ОСОБА_2 отримував заробітну плату. Більш того, незрозуміло, яким саме чином за контрактом можливо встановити розмір начебто отриманої заробітної плати, оскільки він передбачає певні надбавки та доплати за виконану роботу. Тобто яким саме чином можливо було б встановити дійсну заробітну плату, яку начебто отримував би працівник під час виконання своїх обов`язків за контрактом, не зрозуміло.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної скарги, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового М.В. перебуває виконавче провадження № 60781540 з примусового виконання виконавчого листа № 495/2702/19, виданого 28.11.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно починаючи з 29.03.2019 року до повноліття.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 09.04.2020 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість по аліментах, переплата складає 2 010,75 гривень. Через відсутність в матеріалах виконавчого провадження будь-яких даних про місця роботи боржника, розмір отриманих ним доходів визначається відповідно до вимог частини 3 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та частини 2 статті 195 СК України - заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

При цьому, виконавцем вказано, що в Пенсійному фонді України та Державній фіскальній службі України відсутні відомості щодо доходів ОСОБА_2 .

Згідно з п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та повідомляти про розрахунок стягувана і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, ще відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Суд погоджується з доводами представника Відділу, що контракт особового найму не є достатнім підтвердженням того, що боржник дійсно має такий розмір доходу який зазначено в контракті та того, що боржник дійсно працює за даним контрактом та отримує винагороду згідно з ним.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд погоджується з доводами представника Відділу та боржника, що представлений стягувачем Контракт особового найму не є належним та достатнім доказом того, що платник аліментів ОСОБА_2 дійсно отримує заробіток в розмірі 5 300 доларів США за місяць рейсу.

Одночасно суд враховує неможливість виходити з припущень під час прийняття рішення.

Апеляційний суд Одеської області в своїй ухвалі від 07.11.2018 року по справі № 495/80/18 дійшов висновку, що наявність трудових відносин у боржника з певним роботодавцем необхідно підтверджувати офіційними та достовірними відомостями про заробіток боржника.

Суд вважає, що належним та достовірним доказами в таких випадках повинна бути відповідна довідка про отриману боржником заробітну плату з зазначенням часу роботи на підприємстві та реквізитів самого підприємства. Натомість, надана суду незавірена належним чином копія контракту не є тим самим доказом, що може з достатньою вирогідністю підтвердити вимоги ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні будь-які оригінал документів, що можуть бути достатніми доказами по справі. Жодна сторона не надавала клопотань про витребування цих доказів оскільки в скарзі ставиться питання щодо правильного здійснення розрахунку аліментів. Питання щодо збільшення або зменшення аліментів вирішується в позовному порядку. Суд вирішує справу на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, скаржником в процесу судового розгляду не було доведено того, що саме здійсненням розрахунку заборгованості старшим державним виконавцем Тирновим М.В. було порушено права скаржника.

Тоді як судом встановлено, що державним виконавцем всі необхідні дії у виконавчому провадженні № 60781540 були вчинені відповідно до закону та в межах повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76-83, 258, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тирновий Максим Вікторович, боржник ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя