1Справа № 335/4903/20 2-з/335/59/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсними електронних торгів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі представника ОСОБА_3 В ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області будь які реєстраційні дії у відношенні однокімнатної квартири АДРЕСА_1 до розгляду позовної заяви по суті та набрання рішення суду в законну силу.
В заяві посилається на те, мотивувальна частина позову обґрунтовується неправомірними діями виконавця і організатора торгів ДП «Сетам», а саме законодавчу заборону єдиного іпотечного майна, неповідомлення про відкриття виконавчого провадження, порушення порядку оцінки визначення ринкової вартості квартири, додаткову законодавчу заборону продажу іпотеки на період дії карантину відповідно до абз. 5 п. 3 ч. 5 закл. Положень ЗУ № 5301Х від 17.03.2020 року.
Як вважає заявник ч. 11 ст. 150 ЦПК України у даному випадку не підлягає застосуванню, так як торги відбулися. Зустрічне забезпечення представнику на даний час невідомо.
25.05.2020 року згідно листа ДП «Сетам» призначені торги відносно продажу предмета іпотеки однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Дана квартира належить позивачу. Торги відбулися та відповідно до скриншота ДП «Сетам» був визначений переможець торгів.
Дана квартира являється місцем постійного проживання та єдиним житлом позивача. Кредит для покупки даної квартири оформлявся у доларах США, у зв`язку з чим дана нерухомість підпадає під дію мораторію на продажу майна.
Реалізація захисту права у випадку задоволення позовних вимог позивача відносно визнання торгів недійсними на думку представника заявника буде неможливою, так як право власності на квартиру перейде до іншої особи. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що у нового власника буде можливість продати квартиру, при тому, що суд задовольняє вимоги по даному позову фактично визнає продажу квартиру недійсною.
Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.
Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 3ст. 150 КПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.
Так, згідно листа ДП «Сетам» повідомлено про проведення реалізацію предмета іпотеки житлової однокімнатної кватири, загальною площею 35,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом електронних торгів.
Як вбачається з інформації долученої до позовної заяви, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. знаходиться виконавчий лист № 335/1218/13-ц, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» уми боргу в розмірі 460 626,27 грн., на виконання якого звернуто стягнення на майно. Тобто, електронні торги проведені в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, потрібно розглядати, як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», комюніке Секретаря суду від 07.05.2002 року; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).
Також у рішенні Європейського Суду від 18.05.2004 року у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатись невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін. Тобто відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, є втручанням у право особи на мирне володіння майном, що є порушення першого пункту статті 1 Першого Протоколу Конвенції.
В контексті фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, реалізацію квартири в рамках виконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.
Крім того, заявником у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано у чому саме полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про визнання недійсними електронних торгів (аукціону) з реалізації квартири.
Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Як зазначено у заяві про забезпечення позову, електроні торги відносно продажу предмету іпотеки відбулися та згідно скріншота ДП «Сетам» був визначений переможець торгів.
Таким чином, забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем у заяві, що розглядається, може призвести до порушення прав власника.
Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на зміст позовних вимог та зміст заяви про забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, передбачених ЦПК України, а всі доводи заявника стосуються виключно предмету та підстав позову, який подано до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсними електронних торгів - відмовити.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Згідно п.п. 15.5 п. 15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.О. Макаров