У Х В А Л А

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 127/16575/19

провадження № 61-5317 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Вавшка Валерієм Станіславовичем на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора КП «Гарант +» Васюри Павла Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом державного реєстратора КП «Гарант +» Васюри П. В. та ТОВ «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

13 березня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, в якій просила скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме статті 35 Закону України «Про іпотеку» в частині висновку про дотримання кредитором порядку направлення боржнику та іпотекодавцю письмових вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, пункт 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

ОСОБА_1 вважає, що суди помилково посилались на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 755/5691/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «ФК «Народна позика» про визнання правочину про реєстрацію права власності недійсним, оскільки Верховний Суд у даній постанові погодився з висновками судів попередніх інстанції, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачем не було доведено свої позивні вимоги, а відповідачем, в свою чергу, вжито всі заходи для належного повідомлення боржника про заборгованість (направлення письмової вимоги), а тому скаржник зазначає, що дана постанова має інші фактичні обставини які не є подібними його справі.

Проте, скаржник в своїй касаційній скарзі вважає, що суди постановляючи судові рішення не врахували правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року.

У справі, що переглядалась Великою Палатою Верховного Суду позивач оспорював обставину щодо направлення йому та отримання безпосередньо ним повідомлення про дострокове повернення кредиту та попередження про звернення стягнення на предмет застави. Велика Палата Верховного Суду в даній справі висловила позицію, що суд апеляційної інстанції, вважаючи достатніми доказами отримання копії повідомлення про вручення поштового відправлення без особистого підпису отримувача, не врахував, що таке повідомлення всупереч пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 207 є неналежним доказом, оскільки в ньому немає підпису отримувача.

Судами також не враховано висновок Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц, щодо застосування положень статей 1281, 1282 ЦК України, які регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором та спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою у випадку смерті одного з іпотекодавців, коли предмет іпотеки належить на праві спільної власності.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить відкрити касаційне провадження з підстав пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судом застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 320/8269/15-ц та від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц, від 17 липня 2018 року у справі № 522/407/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Вавшка Валерієм Станіславовичем на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року на підставі пунктів першого частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судом в оскаржуваному рішенні застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду і таке застосування, на думку особи, що подала касаційну скаргу, призвели до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.

У розумінні ЦПК України, з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/16575/19 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора КП «Гарант +» Васюри Павла Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров