Житомирський апеляційний суд
Категорія 72 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/10220/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначала, що 12 травня 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу укладення шлюбу вони не проживають разом з відповідачем. Останній відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягувати із ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зазначає, що відповідач є працездатним, не має інших утриманців та взмозі сплачувати аліменти на її утримання.

Також звертає увагу суду на ту обставину, що у власності ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка, площею 2 га, яка розташована на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, а також автомобіль Daewoo Lanos, 2008 року випуску.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він не має постійного місця роботи та сталого заробітку, будь-яке нерухоме майно, яке б належало йому на праві приватної власності, відсутнє.

Пояснює, що помилково вказав у відзиві на позовну заяву ідентифікаційний код свого батька, а тому земельна ділянка та автомобіль марки Daewoo Lanos 2008 року випуску, належать на праві власності його батьку - ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що відповідач працює й надає послуги з доставки питної води.

ОСОБА_2 не визнав апеляційну скаргу та пояснив, що не має постійного місця роботи, працює без оформлення трудових правовідносин, виконуючи різну роботу, що надає йому можливість щомісячно отримувати близько 4000-5000 грн. На обліку у центрі зайнятості не перебуває, має вищу освіту у галузі геодезії, проте не працює за фахом внаслідок складної економічної ситуації, яка склалася в країні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 травня 2018 року та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча компанія « Коменерго-Житомир».

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже, за змістом ст. 84 СК України право на аліменти у дружини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

З інформаційної довідки № 198399674 від 30 січня 2020 року вбачається, що у власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) будь-яке нерухоме майно не перебуває.

Водночас, при вирішенні даного спору суд бере до уваги ту обставину, що відповідач працездатний, інших утриманців, окрім малолітнього сина ОСОБА_3 , не має.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 щодо неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки, заперечуючи проти позову, пояснив, що його середньомісячний заробіток становить близько 5000 грн.

Таким чином, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача, починаючи з 18 жовтня й до досягнення сином сторін трирічного віку, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення,- про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з 18 жовтня 2019 року й до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: