Провадження № 88-ц/812/3/20
УХВАЛА

27 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді- Бондаренко Т.З.,

суддів- Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.

за участі: представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві заяву

ОСОБА_3

про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі №479/567/17 за позовом

ОСОБА_3 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею (далі Кривоозерський ліцей), у якому просив: поновити його на посаді робітника по обслуговуванню будівель Кривоозерського ліцею, скасувати дію наказу про його звільнення від 07 липня 2017 року, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 01 серпня 2012 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом від 07 липня 2017 року, в порушення порядку встановленого законом, його було звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області

від 01 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади робітника по обслуговуванню будівель за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України згідно з наказом «Про звільнення працівників у зв`язку із скороченням штату» від 07 липня 2017 року. Поновлено позивача на посаді робітника по обслуговуванню будівель з 07 липня 2017 року. Стягнуто з Кривоозерського ліцею на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 липня по 01 серпня 2017 року у розмірі 4 000 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача проведено в порушення вимог статті 49-2 КЗпП України, оскільки відсутні докази на підтвердження персонального попередження ОСОБА_3 про наступне звільнення та пропозиції щодо зайняття вакантних посад.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, у тому числі положень статті 49-2 КЗпП України.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що роботодавцем не було дотримано вимоги статті 49-2 КЗпП України щодо попередження про майбутнє звільнення за два місяці та не було ознайомлено з переліком вакантних посад як на момент попередження, так і на час самого звільнення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року залишено без змін.

26 березня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року.

Свою заяву ОСОБА_3 мотивував тим, що нещодавно йому стало відомо про те, що Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у іншій справі за № 479/568/17 було задоволено позовні вимоги про аналогічний спір про поновлення на роботі тому, який розглядався у даній справі. Так, вказаною постановою Верховного Суду було задоволено позовні вимоги іншого працівника Кривоозерського ліцею ОСОБА_4., якого було звільнено тим самим наказом по підприємству та при тих самих обставинах, що і позивача у цій справі. В зазначеній постанові ВС встановив незаконність звільнення ОСОБА_5 без вручення або оголошення попередження про звільнення, а також що звільнення працівника відбулося без реального економічного обґрунтування скорочення штату та без згоди на звільнення Профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, членами якої він є.

Посилаючись на наведені обставини, які були встановлені Верховним Судом у зазначеній іншій справі як на нововиявлені, ОСОБА_3 просив скасувати постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення його вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Виходячи з системного аналізу змісту наведеної правової норми, колегія суддів приходить до висновку, що обставини на які посилається заявник як на нововиявлені не є такими, оскільки вони не входять до переліку обставин, які передбачені ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпаним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи видно що обставини на які посилається ОСОБА_3 , як на нововиявлені, були предметом доказування у даній справі, через що були досліджені апеляційним судом та їм була надана відповідна оцінка.

Рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року було предметом перегляду в суді вищої інстанції та залишено без змін.

За такого, обставини на які посилається заявник не вважаються нововиявленими обставинами та не тягнуть за собою підстав для перегляду винесено рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не впливають на мотиви суду, щодо наявності підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 423, 425, 429 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_3 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту 01 червня 2020 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова