Справа № 449/134/20 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/811/2183/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 449/134/20

Провадження № 22ц/811/2183/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандра М.М.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Перемишляни 11 березня 2020 року у складі судді Савчака А.В.,

у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

6 лютого 2020 року позивач звернувся з цим позовом. Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на нього у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до зміни матеріального та сімейного стану сторін. В обгрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_2 є його донькою. Зазначає, що він є людиною похилого віку ( 1948 року народження), пенсіонером. Єдиним його доходом є пенсія за віком. Розмір пенсії згідно довідки про доходи складає приблизно 1 600 грн. Стверджує, що пенсії не достатньо для задоволення його потреб. Інших джерел доходів він не має. Посилається на скрутне матеріальне становище. Доходи відповідача на місяць становлять 15 000 грн. Вважає, що ОСОБА_2 має може надавати йому матеріальну допомогу. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

З довідки про доходи ОСОБА_1 від 27 січня 2020 року вбачається, що його пенсія з липня 2019 року по грудень 2019 року становить 9 675,77 грн.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 6 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач хворіє, що підтверджується виписками з медичної картки.

Встановлено, що ОСОБА_4 є чоловіком відповідача.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи.

Встановлено, що ОСОБА_2 отримала доходи у 2018 році за місцем праці в розмірі 172 598 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 26 лютого 2020 року - ОСОБА_1 з 1998 рік по 2008 рік не отримував жодних доходів, окрім виплат з районного центру зайнятості та виплат від КІВП «Кверкус» за два місяці.

Відповідачем надано чеки про оплату комунальних послуг (за 2017-2019 роки) в яких платником зазначено ОСОБА_1 .

Згідно довідки Львівської обласної ради Українського товариства тверезості і здоров`я ОСОБА_1 30 червня 2001 року пройшов лікування щодо позбавлення від алкогольної залежності.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є батьком відповідача; отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб; отримує від відповідача матеріальну допомогу у вигляді плати за комунальні послуги; з 1998 року по 2008 рік ОСОБА_1 не працював; проходив лікування від алкогольної залежності; хворіє.

Відповідно до правил заповнення щорічної декларації, зазначена в декларації сума нарахованої заробітної плати відповідача (172 598 грн.) включає в себе також суму податку з доходів фізичної особи (18%) та суму військового збору (1,5%). Тому, для визначення суми коштів отриманих відповідачем слід від зазначеної суми в декларації відняти 19,5%. Крім того, в декларації також містяться відомості про отримання відповідачем та її чоловіком кредиту від банку, що свідчить про недостатність власних коштів. ОСОБА_4 є непрацездатним (інвалід третьої групи), тому також потребує допомоги.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 7 листопада 2018 року обов`язок довести потребу у матеріальній допомозі покладається на позивача.

Позивачем не доведена потреба в матеріальній допомозі.

Встановлено, що позивачем не надано доказів того, якого лікування він потребує; вживання яких препаратів потребує та яка їх вартість. Також не надано доказів того, з чого виходив позивач, визначаючи суму аліментів у розмірі 2000 грн. на місяць.

Встановлено, що позивач отримує пенсію, розмір якої відповідає прожитковому мінімуму.

У відповідача на утриманні перебуває ОСОБА_4 , який є інвалідом 3-ї групи.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 8 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді