КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №370/1226/15-ц
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4834/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Болотова Є.В., Іванченка М.М.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: стягувача ФОП - ОСОБА_1

представника боржника адвоката Щелкова П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б.,

у цивільній справі № 370/1226/15-ц за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного Ігоря Михайловича.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення (постанову) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І.М. від 24 липня 2019 року щодо опису та арешту майна боржника, прийняту в межах виконавчого провадження №55989291 та згідно якої накладено арешт на сім земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7, АДРЕСА_6, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

Обґрунтовуючи вимоги скарги тим, що його, як боржника у вказаному виконавчому провадженні, не було повідомлено про вчинення виконавчих дій. А саме, приватний виконавець без достатніх правових підстав здійснив незаконне проникнення на територію земельних ділянок боржника. Крім того, вказував на невідповідність форми та змісту оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства, зокрема в частині не зазначення цільового призначення земельних ділянок, неправильного зазначення номеру судової справи, в межах якої проводилися виконавчі дії, а також в частині проведення оцінки арештованого майна.

У подальшому, ОСОБА_2 подав до суду додаткові пояснення по суті скарги, в яких також вказував на незаконність оскаржуваної ним постанови приватного виконавця з підстав того, що дійсним власником земельних ділянок є мати скаржника - ОСОБА_3 на підставі договорів дарування, укладених в квітні 2015 року.

При цьому, скаржник вважає, що приватний виконавець не мав права враховувати постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року по цивільній справі №754/4985/16, якою договори дарування земельних ділянок, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнані недійсними, оскільки відповідне судове рішення не передбачає застосування наслідків недійсності правочинів, а тому власником земельних ділянок, на думку скаржника, залишається ОСОБА_3 , яка не є стороною виконавчого провадження №55989291, а тому постанова приватного виконавця про опис та арешт земельних ділянок підлягає скасуванню.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року скарга ОСОБА_2 задоволена.Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Наконечного І.М. про опис та арешт майна боржника від 24.07.2019 року у виконавчому провадженні №55989291.

Не погодившись з ухвалою суду, стягувач - ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Посилаючись при цьому на наявність обов`язкових підстав для скасування ухвали, а саме не повідомленням його ( як стягувача) про розгляд скарги. Зазначаючи також про те, що на момент прийняття приватним виконавцем оскаржуваної постанови право власності ОСОБА_4 ( матері боржника) на земельні ділянки було скасовано, а тому виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень. Правомірно вважаючи, що з моменту визнання судом недійсними договорів дарування земельних ділянок, їх власником знову став ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Щелков П.С. не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задволення, посилаючись на законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Приватний виконавець Наконечний І.М. про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність його участі у проведенні виконавчих дій за межами м. Києва.

Враховуючи, що подане клопотання не містить у собі доказів на підтвердження поважності причин неявки приватного виконавця в судове засідання, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні приватного виконавця ВО м. Києва Наконечного І.М. перебуває виконавче провадження №55989291 з примусового виконання виконавчого листа №370/1226/15-ц, виданого Макарівським районним судом Київської області 01.03.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 7 980 000 грн. внаслідок невиконання зобов`язання за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17 грудня 2014 року та договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» від 05.05.2015 року, зареєстрованого в реєстрі №330.

У ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем 24.07.2019 року прийнято постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельних ділянок:

-кадастровий номер :62:038:0027, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_1 ;

- кадастровий номер :62:038:0030, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_6 ;

- кадастровий номер :62:038:0033, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_5 ;

- кадастровий номер :62:038:0028, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_2 ;

- кадастровий номер :62:038:0029, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_7 ;

- кадастровий номер :62:038:0031, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_3 ;

- кадастровий номер :62:038:0032, площею 0,1000 га, розташована АДРЕСА_4 .

Підставою для арешту та опису вказаних земельних ділянок, як таких що на праві власності належать боржнику ( ОСОБА_2 ), приватний виконавець вважав постанову Київського апеляційного суду від 26.06.2019 року по справі №754/4985/16-ц, за якою: були визнані недійсними договори дарування зазначених вище земельних ділянок укладені між ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем описано та накладено арешт на майно, що не належить боржникові.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_2 не зазначив особу стягувача та адресу місця його проживання.

Судом першої інстанції зазначені недоліки також не були усунуті. Стягувач не був повідомлений про розгляд скарги. У порушення вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України судом першої інстанції також не надана оцінка запереченням, що були подані ФОП ОСОБА_1 самостійно до суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення стягувача - ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд не наділений повноваженнями виправити вказані порушення, оскільки в силу п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦПК України має право залучати до участі у справі лише третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в той час як в даному випадку справа перебуває на стадії виконання судового рішення, а процесуальний статус ФОП ОСОБА_1 (стягувач, заінтересована особа) відрізняється від того, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Доводами апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 зокрема є неповідомлення його судом першої інстанції про розгляд справи.

Враховуючи наявність обов`язкових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення (п.3 ч.3. ст. 376 ЦПК України), допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які не можуть бути усунуті апеляційним судом, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування ухвали з переданням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,376, 379, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: