05.10.2020 Справа № 363/1652/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Рибка І.Є., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відовідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі, в якому просила змінити (збільшити) розмір аліментів на утримання дитини та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень на дитини щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04.11.2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_5 . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. Тривалий час після розірвання шлюбу, позивач самостійно утримувала дитину. Відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на утримання їх сина, проте потім припинив її самостійно надавати, у зв`язку з чим ОСОБА_3 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання їх сина. 23.04.2019 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час відповідач на виконання судового наказу сплачує аліменти шляхом надсилання поштовим переказом у сумах, які наближені до мінімально можливого законодавчо визначення розміру аліментів на утримання дитини відповідного віку та які він фактично визначає на власний розсуд. Крім того, відповідач всіляко приховує своє місце роботи, однак, за наявною у позивача інформацією відповідач працює офіційно та має додатковий підробіток, але на утримання сина матеріальну допомогу надає в мінімально можливому розмірі. Крім того, позивачу відомо про те, що 29.04.2020 року відповідачем була придбана земельна ділянка, 22.12.2018 року відповідачем була придбана квартира, а 08.10.2019 року відповідачем був придбаний транспортний засіб. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 вважає, що кожен батько повинен надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а зважаючи на нинішній рівень цін на предмети першої необхідності, продукти харчування, лікарські препарати, необхідність оплати додаткових занять дитини у гуртках, позивач змушена звернутись із вказаним позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та зважаючи на документально доведені значні витрати відповідача, вважає за доцільне просити суд про подальше їх стягнення у твердій грошовій сумі.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просив її задовольнити. Раніше надавали письмову відповідь на відзив відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Раніше надавала письмовий відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Судом встановлено, що 04 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_5 . У свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

23 квітня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовий наказ набрав законної сили 10.06.2019 року та був виданий стягувачу ОСОБА_3 11.06.2019 року.

22 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 народилась донька ОСОБА_8 , в свідоцтві про народження дитини, відповідач записаний її батьком.

З довідки ФОП ОСОБА_9 від 03.07.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_9 на посаді рибалки прибережного лову та заробітна плата за 12 місяців відповідача склала 48 653 грн., що у місячному розмірі дорівнює 4 723 грн.

З письмової розписки від 01.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 взяв у позику у ОСОБА_10 грошову суму в розмірі 980 000 грн. готівкою та за цією розпискою ОСОБА_4 зобов`язався повернути суму позики в строк до 31.06.2026 року.

З довідки Головного сервісного центру МВС від 19.02.2020 року № 31/159аз вбачається, що 08.10.2019 року за ОСОБА_4 було зареєстровано транспортний засіб RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , тип кузова фургон малотона, 2012 року випуску з об`ємом двигуна 1461.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 29.04.2020 року вбачається, що з 22.12.2018 року ОСОБА_4 є власником квартири загальною площею 82,2 кв.м., житловою 34,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та з 15.05.2017 року є власником земельної ділянки кадастровий номер :21:138:0086, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Толкунська сільська рада.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аліментні зобов`язання існують, як правило, протягом тривалого часу, у зв"язку з чим матеріальне становище і сімейний стан особи, яка зобов"язана надавати утримання дитини, та особи, яка одержує аліменти, може змінюватися (покращуватися або погіршуватися). Враховуючи, що матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров"я зазначених у законі осіб протягом аліментного зобов`язання можуть змінюватися, стаття 192 СК України передбачає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.

Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів.

Суд не погоджується з такою правовою позицією позивача, оскільки ст.192 СК України чітко встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, це: 1) зміна матеріального стану платника аліментів або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров"я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров"я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів.

З урахуванням цієї норми Закону позивач не надала суду правових доказів на підтвердження обставин для зміни розміру аліментів.

За правилами ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений судом за умови достатності заробітку платника аліментів. Матеріалами справи позивачем жодним чином не доведено достатність заробітку відповідача для сплати вказаного розміру аліментів.

Більше того, в матеріалах справи містяться довідки про доходи відповідача, згідно яких загальна сума доходу за 12 місяців (2019) склала 48 653 грн., що у місячному розмірі дорівнює 4 723 грн. та з копій квитанцій долучених сторонами по справі вбачається, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпечені сина, а саме: сплачує аліменти на його утримання.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, що матеріальний стан відповідача з дня видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів не змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено судовим наказом, доказів про погіршення майнового стану позивача суду не надано. Також, матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності неповнолітнього сина перевищують розмір аліментів, які позивач отримує на його утримання.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачкою не доведно в силу ст. 81 ЦПК України, обґрунтованих доказів зміни свого матеріального становища та матеріального стану відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на розмір аліментів, які відраховуються з доходу відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення, за приписами ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Головуючий: М.Б. Баличева