Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/372/20
Провадження № 2/670/203/20
УХВАЛА

19 жовтня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до іншого суду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Грица Лілії Миколаївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, у якій позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :05:006:0030, що посвідчений 13.08.2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грица Л.М., зареєстрований в реєстрі № 1238.

У судове засідання сторони не з`явились, тому на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Відповідачем ОСОБА_1 подано письмове клопотання про передачу цивільної справи за територіальною підсудністю на розгляд Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, зважаючи на те, що відповідачі проживають у м. Хмельницький, а правило про виключну підсудність спору, передбачене ч. 1 ст. 30 ЦПК України не підлягає застосуванню по цій справі, оскільки спір не є майновим з приводу нерухомого майна, а заявлені позовні вимоги немайнового характеру - визнання недійсним договору без застосування наслідків ймовірного його визнання таким.

Позивач ОСОБА_2 проти задоволення клопотання про передачу справи на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду заперечив, покликаючись на те, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Цивільний кодекс України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі та нерухомі.

Отже основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною другою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Викладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року, справа № 442/4490/18.

Тому враховуючи наведене, в задоволені клопотання відповідача щодо передачі справи на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду позивач ОСОБА_2 просив відмовити.

Вивчивши клопотання сторін суд дійшов такого.

Як видно із вимог позивача, предметом спору у вказаній цивільній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :05:006:0030,що посвідчений 13.08.2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Грица Л.М., зареєстрований в реєстрі № 1238, та яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Віньковецький район, Покутинецька сільська рада.

Відповідно до ст. 27 ч. 1 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас ст. 30 ЦПК України передбачено виключну підсудність, та згідно з ч. 1 цієї статті позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Отже вказана позовна заява подана за правилами підсудності, визначеними нормами ч. 1 ст. 30 ЦПК України за місцезнаходженням майна.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (ч. 2 ст. 31 ЦПК України).

Таким чином підстави для передачі справи на розгляд Хмельницького міськрайонного суд відсутні.

Крім того, у поданому клопотанні відповідач ОСОБА_1 в разі відмови у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю просила продовжити їй строк для подання відзиву на позов, та направити на її адресу копію позову із додатками.

Як передбачено ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом.

Тому враховуючи, що направлені судом відповідачу ОСОБА_1 копія позовної заяви з додатками за адресою: АДРЕСА_1 , повернулись до суду не врученими з поштовою відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», та відповідач не ознайомилась з позовом, суд доходить до висновку про обґрунтованість заяви, у зв`язку з чим слід продовжити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання відзиву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 127, 191, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до іншого суду - відмовити.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про продовження строку для надання відзиву по справі - задовольнити.

Продовжити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання відзиву на позовну заяву протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали, та повторно надіслати відповідачу копію позову із усіма додатками за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.10.2020 року.

Суддя О.М. Волкова