Справа № 127/6086/20
Провадження № 22-ц/801/1137/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 рокуСправа № 127/6086/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Марчук В.С., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/6086/20 за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті послуги централізованого теплопостачання, інфляційних, 3% річних з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2020 року про повернення заяви без розгляду, яка постановлена суддею Венгрин О.О. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, повний текст складено 21 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання в розмірі 21998,71 грн, інфляційних в розмірі 507,48 грн, 3% річних від суми заборгованості в розмірі 465,84 грн. Стягнуто судовий збір в розмірі 210,20 грн в рівних частках.

В квітні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись в суд з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2020 року заяву боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 23 березня 2020 року повернуто без розгляду.

Повертаючи без розгляду заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви додано документ, який підтверджує звільнення від сплати судового збору боржника ОСОБА_1 , доказу того, що боржник ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, або квитанції про сплату судового збору боржником ОСОБА_2 не надано, тому на підставі ч.6 ст.170 ЦПК України повернув заяву без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, оскільки вважають її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Просили ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Висновки суду першої інстанції зроблені без урахування всіх обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до заяви про скасування судового наказу не додано квитанцію про сплату судового збору ОСОБА_2 , тому на підставі частини 6 статті 170 ЦПК України вона підлягає поверненню без розгляду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання в розмірі 21998,71 грн, інфляційних в розмірі 507,48 грн, 3% річних від суми заборгованості в розмірі 465,84 грн. Стягнуто судовий збір в розмірі 210,20 грн в рівних частках.

В квітні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись в суд з заявою про скасування судового наказу.

Разом із вказаною заявою ОСОБА_1 надав документ, який підтверджує звільнення від сплати судового збору боржника ОСОБА_1 , доказу того, що боржник ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, або квитанції про сплату судового збору не надано.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 2 та 3 статті 170 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно з частиною 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною 1 цієї статті.

Згідно з частиною 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Вирішуючи питання про повернення заяви без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що до заяви про скасування судового наказу не додано квитанцію про сплату судового збору.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з наданих до суду першої інстанції довідок, у ОСОБА_1 друга група інвалідності (безстроково) (а.с.34).

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, зокрема, і за подачу заяви про скасування судового наказу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у суду були відсутні правові підстави для повернення заяви без розгляду в цій частині.

Крім того, як вбачається з судового наказу з ОСОБА_1 також стягнутий судовий збір, однак підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Колегія суддів, зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвалу судді про повернення заяви без розгляду постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2020 року про повернення заяви без розгляду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 червня 2020 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Марчук В.С.

Матківська М.В.