Справа № 740/1443/20
Провадження № 2/740/783/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

02 квітня 2020 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 5361,75 грн безпідставно списаних з банківського рахунку.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Вивчивши позовну заяву та додані документи, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.3, 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Так, позивачці слід уточнити свої позовні вимоги: у своїх вимогах вона ставить питання про визнання списання банком коштів з його рахунків безпідставним, разом з тим, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, у відповідність з якими позивачеві слід привести свої позовні вимоги.

Крім того, а позовній заяві позивачка посилається на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області №740/595/18 від 05.06.2018, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено та з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2008 року в сумі 8643,09 грн та 1178,42 грн судового збору.

При цьому в позовній заяві не зазначено за якими саме кредитними договорами та за якими рахунками відповідно до таких договорів АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно на думку позивачки списував грошові кошти з банківського рахунку за вказаний період, тобто не повністю та не зрозуміло викладені обставини, з посиланням на докази.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи опорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом.

Натомість позивачка при зверненні до суду з позовом не зазначила ціну позову та не надала обґрунтований розрахунок суми, що просить стягнути.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштівзалишити без руху, про що повідомити позивачку і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т.Г. Ковальова