Справа №: 272/976/20
Провадження № 2/272/513/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Палазюк В.М.,

за участі секретаря судового засідання Хитоніної М.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

встановив:

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «АРКС»(правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» ) звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 20.06.2018 о 15 годині 25 хвилин в м. Києві по вул. Московській сталася дорожньо -транспортна пригода за участі автомобіля Mazda CX-9, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_2 (власниця транспортного засобу) та автомобіля Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Mazda CX-9, д.р.н. НОМЕР_1 , який був застрахований ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 406314а7згла від 13.12.2017.

Згідно відповіді НПУ про ДТП та постанови Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2018 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України та провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Страхувальник, ОСОБА_2 , звернулась до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. 02.07.2018 АТ «СК» «АРКС» було сплачено кошти в сумі 22175,60 грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Mazda CX-9 на СТО.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу АМ/2786340. 28.08.2018 позивач звернувся до вказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу та 15.11.2018 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14220,78 грн., виходячи з того, що відповідно до звіту № 137/18 від 21.06.2018 про оцінку вартості матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу змінюваних складових становить саме 14220,78 грн.

З метою врегулювання спору позивачем 22.02.2019 на адресу відповідача було направлено лист претензію про відшкодування витрат, які з врахуванням суми, сплаченої ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», становлять 7954,82 грн., однак вказану суму відповідачем сплачено не було. З урахуванням вищевикладених обставин позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 7954,82 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2102,00 грн.

20.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив. У вказаному відзиві відповідач зазначив, що він, як власних транспортного засобу, 20.02.2018 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», страховий поліс серії АМ № 002786340 зі страховим лімітом за шкоду майну в 100 000 грн. та франшизою, яка становила 0%.. Однак позивачем взагалі не береться до уваги факт наявності у відповідача договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який застрахував свою відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», На момент виникнення ДТП страховий поліс відповідача був діючим і розмір заподіяних збитків ОСОБА_2 не перевищував страховий ліміт, який зазначений у страховому полісі, тому відповідальною особою за відшкодування збитків, завданих відповідачем, є його страховик - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Однак позивач не звертався до вказаної страхової компанії із заявою про сплату у повному обсязі страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи вищевикладене, та те, що згідно норм діючого законодавства у позивача не виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу, ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову, оскільки даний позов безпідставний, необґрунтований та суперечить меті страхування цивільно-правової відповідальності.

03.11.2020 від представника позивача на адресу суд надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не повністю відшкодувала ПАТ «Страхова компанія «АРКС» понесені витрати, представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та в подальшому телефонограмою повідомив суд про можливість розгляду справи у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини. 20.06.2018 о 15 годині 25 хвилин в м. Києві по вул. Московській сталася дорожньо -транспортна пригода за участі автомобіля Mazda CX-9, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_2 (власниця транспортного засобу) та автомобіля Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 (а.с. 11,12). Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Mazda CX-9, д.р.н. НОМЕР_1 , який був застрахований ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 406314а7згла від 13.12.2017 (а.с. 16-30). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2018 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 12). Страхувальник, ОСОБА_2 , звернулась до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 15). 02.07.2018 ПАТ «СК» «АРКС» було сплачено на СТО кошти в сумі 22175,60 грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Mazda CX-9 (а.с. 10).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Opel Astra, д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу АМ/2786340 (а.с. 31). 28.08.2018 позивач звернувся до вказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та 15.11.2018 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14220,78 грн., виходячи з того, що відповідно до звіту № 137/18 від 21.06.2018 про оцінку вартості матеріальної шкоди, вартість відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу змінюваних складових становить саме 14220,78 грн. (а.с. 32,33,34). З метою врегулювання спору позивачем 22.02.2019 на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено претензію про регресні вимоги на суму 7954,82 грн., які ним сплачені не були (а.с. 9).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань :

Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування;

Деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

Договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазначив правову підставу позову, як регрес. Однак вимога страховика потерпілого до завдавача шкоди не є регресною, та заснована на інших приписах законодавства. Вказане узгоджується з Постановою ВП ВСУ № 755/18006/15-ц від 04.07.2018.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивачем самостійно обрано підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги та докази, якими позивач ці вимоги обґрунтовує.

Відповідно до ст.. 49 ЦПК України правами та обов`язками щодо зміни підстав позову наділений позивач.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована а тому позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, суд відмовляє в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.12.2020 року.

Суддя:В. М. Палазюк