Справа №705/4089/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2020 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Гудзенко В.Л.
при секретарі Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2006 з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з 06.06.2006. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачем виникла домовленість про те, що він дає свою згоду на усиновлення його дочки ОСОБА_5 , іншою особою, а вона у свою чергу повідомить його про усиновлення дитини. З того часу позивач сплачував аліменти та чекав, поки відповідач йому повідомить про наявність рішення з приводу усиновлення дочки ОСОБА_5 . Оскільки відповідач нічого не повідомляла, позивач у квітні 2019 року звернувся за правовою допомогою до фахівців та надіслав до Уманського міськрайонного суду Черкаської області запит з приводу наявності рішення суду щодо усиновлення його дочки ОСОБА_5 , в результаті чого, 10.07.2019 він отримав копію рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2008 у справі № 2о-117-2008, відповідно до якого його дочку ОСОБА_6 удочерив громадянин ОСОБА_7 . Оскільки, відповідно до ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов?язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також, між нею та іншими її родичами за походженням, а усиновлення надає усиновлювачу права і накладає на нього обов?язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини, позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.
Ухвалою судді від 30.09.2019 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, проте надав до суду заяву, в якій він підтримує позовні в частині припинення стягнення аліментів, але відмовляється від стягнення судових витрат з відповідача на його користь, просить справу розглядати за його відсутності. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена рекомендованим листом та шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2006 з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з 06.06.2006.
Після розірвання шлюбу сторони досягли домовленості про те, що він дає свою згоду на усиновлення його дочки ОСОБА_5 , іншою особою, а вона у свою чергу повідомить його про усиновлення дитини. З того часу позивач сплачував аліменти та чекав, поки відповідач йому повідомить про наявність рішення з приводу усиновлення дочки ОСОБА_5 .
Позивач ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернувся за правовою допомогою до фахівців та надіслав до Уманського міськрайонного суду Черкаської області запит з приводу наявності рішення суду щодо усиновлення його дочки ОСОБА_5 , в результаті чого, 10.07.2019 він отримав копію рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2008 у справі № 2о-117-2008, відповідно до якого його дочку ОСОБА_6 удочерив громадянин ОСОБА_7 . Вказане рішення суду набрало законної сили 04.05.2008.
Відповідно до ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.
Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, як їй має дитина щодо своїх батьків.
Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновлять, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Крім цього, це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім`ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усинови теля виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні.
Відповідно до ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Частина 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Ч. 4 ст.273 ЦПК України передбачено якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставині , що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України).
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Враховуючи надані суду письмові докази, , суд вважає, що наявні законні підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів, стягнутих з нього рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2006.
Керуючись ст.ст.10, 17, 18, 120, 263, 265, 273, 280, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих з нього на користь ОСОБА_8 , рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2006 у справі № 2-1368-06.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Уманським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко