№ 336/4443/20
провадження № 2/336/2627/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.08.2020 р. звернулась до суду звказаним вище позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їх спільна з відповідачем дитина ОСОБА_3 . Шлюб між нею та ОСОБА_2 не реєструвався. Відповідач проживає окремо, домовленості з питання утримання між сторонами не досягнуто.

За позовом ОСОБА_1 посилаючись на ст.ст. 91, 180, 181, 191 СК України, просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою від 31.08.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 30.09.2020 р.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позовну заяву (а.с.18-20), за змістом якого заперечує проти стягнення витрат на утримання позивача, оскільки діючим законодавством передбачено стягнення витрат на утримання дружини, а у шлюбі з ОСОБА_1 він не перебував. Крім того, при вирішенні питання щодо розміру аліментів просив врахувати його незадовільний матеріальний стан.

Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем (а.с.4, 5, 7).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 , суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, в силу перелічених вище положень діючого законодавства, має право на утримання від батька дитини, оскільки разом з нею проживає донька, якій не виповнилось трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 , суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, тому спроможній платити аліменти на утримання матері, з якою проживає спільна дитина, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, батько має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті.

З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб матері дитини, а також з врахуванням тих обставин, про які ОСОБА_2 зазначив у відзиві на позов, суд дійшов висновку, що необхідним є стягнення коштів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354, 430ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.08.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.08.2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02 жовтня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк