Справа № 484/2328/20
Провадження № 2/484/1065/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 жовтня 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в спільному майні подружжя, ціна позову 68 457 грн. 50 коп., -

за відсутності сторін, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з 14.11.2000 року по 22.05.2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . За час подружнього життя вони за спільні кошти придбали автомобіль «Hyundai Grandeur» д.н.з. НОМЕР_1 , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, тому питання щодо поділу спільного майна подружжя залишилось невирішеним. Вважає, що вона має право на виділ Ѕ частини автомобіля, набутого під час шлюбу, тому просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля в порядку виділу частки у спільному майні подружжя.

Ухвалою суду від 23.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.07.2020 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою надано до суду фотокопію спадкової справи № 467/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Сторонами не подано будь-яких заяв і клопотань по суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.08.2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Гаврилюк Т.А. подала заяву про розгляд справи в їх відсутність; підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити

Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації та адресою місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, які наявні в матеріалах справи. Відповідач поважні причини неприбуття до суду не повідомив; відзиву на позовну заяву, клопотань і доказів не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до статей 211, 223 ЦПК України, на підставі наявних письмових доказів.

Ухвалою суду від 15.10.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.11.2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2018 року у справі № 484/1891/18 шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили 22.06.2018 року.

Під час шлюбу, 13.02.2013 року ОСОБА_4 придбав автомобіль «Hyundai Grandeur», 2007 року випуску, номер шасі: vin НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція цієї норми свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох з подружжя. Оскільки автомобіль був придбаний ОСОБА_3 під час шлюбу з ОСОБА_1 , кожному з них належить по Ѕ частині вказаного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 20.07.2019 року.

У зв`язку зі смертю колишнього чоловіка питання щодо поділу спільного майна подружжя залишилось невирішеним.

Зі спадкової справи №467/2019 вбачається, що спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , є його син - ОСОБА_2 , а тому він виступає відповідачем у наданій справі. Також в спадковій справі наявна заява позивачки щодо спільного сумісного майна подружжя, а також постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 шлюб між ними був розірваний.

За таких обставин позивачка позбавлена можливості вирішити питання про виділ частки в спільному майні подружжя в позасудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і частки кожного з них в цьому майні є рівними, однак у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 вирішити питання щодо поділу автомобіля можливо лише в судовому порядку, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. За ОСОБА_1 слід визнати право власності на Ѕ частину автомобіля в порядку виділу частки у спільному майні подружжя.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в спільному майні подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину автомобіля «Hyundai Grandeur», 2007 року випуску, номер шасі: vin НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , в порядку виділу частки у спільному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканця АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_3 , на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.10.2020 року.

СУДДЯ: