Справа № 463/3145/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/500/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Цяцяка Р.П.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року в складі судді Леньо С.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок опублікувати спростування недостовірної інформації про ОСОБА_2 надрукованої на сторінках 6-10, 344 книги «Космач над ОСОБА_3 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 2240 грн. судового збору.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про прийняття додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року роз`яснено рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, а саме спростування недостовірної інформації про ОСОБА_2 , надрукованої на сторінках 6-10, 344 книги « ОСОБА_4 на ОСОБА_3 » повинно відбуватись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції покликається на ст. 271 ЦПК України, натомість роз`яснює рішення, яке не вступило в законну силу та змінює зміст його резолютивної частини.

Крім цього зазначає, що спростування покладено на нього, однак йому не роз`яснено, що означає наближений спосіб (адекватний) до способу поширення, врахування максимальної ефективності спростування.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року. Судові витрати стягнути з позивача.

В судове засідання 13 жовтня 2020 року учасники справи не прибули, позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а відповідач ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із загостренням його довготривалої хвороби, посиленням пандемії короно вірусу та участю його адвоката Тимчишина М.Й. в іншій справі, проте на підтвердження вказаних обставин жодних доказів не надав.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, із змінами, внесеними постановою КМУ № 760 від 26.08.2020, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до 31 жовтня 2020 р. на території, зокрема Львівської області, продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 та від 20 травня 2020 р. № 392.

Вказаною постановою, залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Рішенням Державної комісії із питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 09 жовтня 2020 року у м. Львові встановлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки.

При цьому, згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, не передбачено у зонах із помаранчевим рівнем епідемічної небезпеки, заборони проведення судових засідань, а також діяльності адвокатів, органів державної влади та місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є розумність строків розгляду справи судом, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за клопотанням відповідача (05.05.2020, 04.08.2020) та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності всіх учасників справи, відтак у клопотанні відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи відмовлено.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи з такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву позивача ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду суд першої інстанції виходив з того, що інформація про позивача поширена на окремих сторінках книги «Космач над Пістинькою. Бібліографічний довідник» (Львів, «Тріада плюс», 2011) після публікації книги стала предметом загального надбання, тому спростування недостовірної інформації про позивача неможливо здійснити у спосіб поширення такої інформації.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що рішення суду в частині способу спростування недостовірної інформації необхідно роз`яснити, вказавши, що таке спростування повинно відбуватись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду.

Так, згідно із ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Крім цього, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме в рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Таким чином, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова - це та, що не можна змінювати його зміст, а друга - якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.

Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 808/1298/15, провадження № К/9901/47009/18.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.

Фактично роз`яснення рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про роз`яснення рішення позивач ОСОБА_2 звернувся до суду 16.07.2019 (т. 2 а.с. 123).

В свою чергу, на цей час, з дотриманням строку на апеляційне оскарження, вже була подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року, відтак оскаржуване рішення не набрало законної сили, тому суд першої інстанції не мав підстав для роз`яснення рішення за заявою ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів виходить з того, що чинним ЦПК України (ст. 271) передбачена можливість роз`яснення судового рішення за відповідних підстав, а не порядку його виконання, на що фактично покликається апелянт та залишено поза увагою суду.

Заява про роз`яснення рішення суду не містить доводів стосовно того, що резолютивна частина є незрозумілою, неясною чи нечіткою, у заяві фактично порушено питання про порядок виконання рішення суду.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, якщо заявником порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення (п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14).

Таким чином, порушене заявником ОСОБА_2 питання не відповідає правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 рокувідсутні, що свідчить про необгрунтованість оскаржуваної ухвали та необхідність задоволення апеляційної скарги.

Віждповідно до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вирішує питання судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2019 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., сплачений за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Р.П. Цяцяк