Справа №409/1791/20
Пров.№2-о/409/325/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: А.О.Титова

за участю секретаря: А.О.Солдатенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), в якій зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ. Заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для оформлення спадщини, оскільки заявниця не є родичкою померлої ОСОБА_2 , проте на її ім`я було складено заповіт.

Представник заявниці в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4). Згідно копії заповіту від 17.12.2002 року ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 усе належне їй майно (а.с.6). Згідно копії паспорту ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 201 від 05.08.2020 року ОСОБА_2 померла у м. Луганську ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Згідно копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 04.08.2020 року ОСОБА_3 здійснив організацію поховання ОСОБА_2 , сплатив кошти за надані послуги згідно умов договору (а.с.9). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) заявнику відмовив у державній реєстрації смерті, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров`я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на територіях яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.) (а.с.11).

З матеріалів доданих до заяви судом вбачається, що заявник ОСОБА_1 не має права на звернення до суду з даною заявою, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Також визначення поняття «близький родич» міститься у п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб).

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів суд не має можливості встановити ступінь родинних зв`язків між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 , адже будь-які докази родинних відносин між ними в матеріалах справи відсутні. Надана заявником копія заповіту не може бути доказом родинних відносин між заявником та померлою особою.

За відсутності доказів родинних відносин між заявником та померлою особою, суд дійшов висновку про те, що заявник не наділений правом подання заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Аналогічні позиції викладені у рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловленими у справах зазначеної категорії (постанова від 29 січня 2020 року у справі № 243/385/19, постанова від 25 квітня 2019 року у справі № 265/6342/17, постанова від 12 грудня 2018 року у справі № 755/18640/16-ц), та також, зокрема у постанові Луганського апеляційного суду від 12.05.2020 року, справа № 428/13218/19 та інших.

В зазначених постановах Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників.

Обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені статтею 317 ЦПК України, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб.

Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 , не стверджувала, що вона є членом сім`ї або родичом ОСОБА_2 , але вважає що вона має право зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку на тій підставі, що вона є спадкоємцем за заповітом.

Оскільки заявник не є родичкою померлої особи, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заявник не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Отже, враховуючи відсутність доказів родинних відносин між заявником та померлою особою, суд доходить висновку про те, що заявник ОСОБА_1 не є родичом померлої ОСОБА_2 , а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України не може звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Суд звертає особливу увагу заявника на правову позицію, викладену в постанові Луганського апеляційного суду від 12.05.2020 року у аналогічній справі № 428/13218/19.

Так, зауваживши, що ст. 317 ЦПК України визначено спеціальний порядок встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись з відповідною заявою, до яких заявниця не відноситься, вказав про наступне.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України) .

В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України)

Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Таким чином, відмова у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що подана та розглянута за спеціальною нормою, не позбавляє заявницю права звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, у загальному порядку.

За викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника - Осьмак Яніна Валеріївна , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю № 1006 від 27.10.2011 року.

Заінтересована особа - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), , місцезнаходження: пл. Злагоди 25, м. Сватове Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області А.О. Титов