УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

07 квітня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, і набуття права власності на виділене майно,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить: виділити їй у натурі приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор літ. «1-1» (площа 4,0 м.кв.), кухню літ. «1-2» (площа 11,2 м.кв.), житлову кімнату літ. «1-3» (площа 14,7 м.кв.), житлову кімнату літ. «1-4» (площа 10,9 м.кв.), санвузол літ. «1-5» (площа 4,2 кв.м.), гардероб літ. «1-6» (площа 8,2 м.кв.), загальною площею 53,2 м.кв., житловою площею 25,6 м.кв. та надвірні споруди: погріб літ. «Ж», прибудову літ. «з», літню кухню літ. «З», вбиральню літ. «Д», сарай літ. «К», огорожу літ. «2»; визнати за нею право власності на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор літ. «1-1» (площа 4,0 м.кв.), кухню літ. «1-2» (площа 11,2 м.кв.), житлову кімнату літ. «1-3» (площа 14,7 м.кв.), житлову кімнату літ. «1-4» (площа 10,9 м.кв.), санвузол літ. «1-5» (площа 4,2 кв.м.), гардероб літ. «1-6» (площа 8,2 м.кв.), загальною площею 53,2 м.кв., житловою площею 25,6 м.кв. та надвірні споруди: погріб літ. «Ж», прибудову літ. «з», літню кухню літ. «З», вбиральню літ. «Д», сарай літ. «К», огорожу літ. «2»; залишити в її та відповідача спільному користуванні огорожу літ. «3-6» і вигрібну яму літ. «8».

24 лютого 2020 року, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідачів.

Згідно довідок Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, надати інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , неможливо, в зв`язку з відсутністю картотеки.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.177 ЦПК України, позивачу надано п`ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

У вказаній ухвалі, серед недоліків позовної заяви, зазначено: «Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.15 та п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Цивільним процесуальним кодексом України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладений на позивача.

Відповідно до позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 визначено ціну позову у сумі 55912 гривень 83 копійки.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, експертна оцінка нерухомого майна, про яке йдеться в позовній заяві, не здійснювалась, висновок щодо його вартості до позовної заяви не додано.

Таким чином, ціна позову, яка зазначена позивачем у позовній заяві, є необґрунтованою, що позбавляє суд об`єктивної можливості встановити повноту сплати позивачем судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, встановлений судом, - визнання заяви не поданою та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно матеріалів позовної заяви, співвласниками будинку АДРЕСА_1 , окрім позивача є ОСОБА_2 відповідач за позовом.

Також, у позовній заяві зазначено, що з метою погодження виділення в натурі належної позивачу частини житлового будинку з надвірними спорудами вона звернулася з письмовою заявою до співвласника, яка була направлена поштовим відправленням, однак на своє звернення жодної відповіді не отримала, оскільки відповідач не отримала у відділенні пошти вказану заяву.

На підтвердження направлення вищевказаного погодження відповідачу до позовної заяви додано конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення,

Згідно вказаного поштового конверту, поштове відправлення повернуто відправителю з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, будь-яких доказів належного повідомлення ОСОБА_2 про намір позивача ОСОБА_1 погодити виділ в натурі належної їй частини будинку та про її відмову, до позовної заяви не додано.

Отже, з позовної заяви не вбачається неможливість позивача виділити в натурі її частину будинку в позасудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається порушення відповідачем її прав, свобод чи законних інтересів та наявності спору між ними, який має бути вирішений судом».

23 березня 2020 року ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2020 року направлена поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача, яка зазначена останньою у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказану ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси отримано особисто позивачем за адресою, зазначеною останньою у позовній заяві, 31 березня 2020 року.

Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, останнім днем п`ятиденного терміну усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 23 березня 2020 року, є 5 квітня 2020 року (день тижня неділя), а враховуючи, що закінчення строку усунення недоліків позовної заяви для позивача припадає на вихідний день, останнім днем строку усунення недоліків позовної заяви є 06 квітня 2020 року.

Так, на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси 01 квітня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що до позовної заяви додані документи як докази, в яких міститься інформація про вартість майна, про яке йдеться в позовній заяві: інформаційна довідка від 12 лютого 2020 року №200038843; свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 серпня 2009 року, нотаріальний бланк серії ВМІ №499458, реєстр №1-246; технічний паспорт на житловий будинок садибного типу. Вважає, що ціна позову є обґрунтованою і визначена правильно, тобто на підставі достовірної інформації, що в розпорядженні держави Україна і отримана від неї, і яка не викликає сумнівів в її достовірності, в зв`язку з чим судовий збір позивачем розрахований правильно і сплачений у встановленому порядку і розмірі. Згідно точного змісту ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Вважає, що це правило розширеному тлумаченню не підлягає. Цією нормою матеріального права України, як і ЦК України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, практикою Європейського суду з прав людини, вимогами інших законів і актів законодавства України не передбачено виникнення і/або реалізація права співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,як і захист такого права компетентним органом (судом) державної влади України, виключно після вчинення співвласником позасудового врегулювання. За таких обставин, позивач вважає, що недоліки позовної заяви усунуто в установлений ухвалою строк.

Однак, позивач, під час усунення недоліків позовної заяви, та зазначення вищевказаних відомостей у заяві, не звернув увагу, що вартість нерухомого майна, яка зазначена у документах: інформаційній довідці від 12 лютого 2020 року №200038843; свідоцтві про право на спадщину за законом від 05 серпня 2009 року, нотаріальному бланку серії ВМІ №499458, реєстр №1-246; технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, визначена станом на 2009 рік, тобто з часу останньої оцінки вартості майна, яке зазначено у позовній заяві, пройшло майже 11 років.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, з позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається порушення відповідачем її прав, свобод чи законних інтересів та наявності будь-якого спору між ними, який має бути вирішений судом.

Таким чином, у встановлений судом п`ятиденний термін позивач недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суді від 23 березня 2020 року, не усунула.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач не усунула недоліки позовної заяви у встановлений судом п`ятиденний строк, позовну заяву з доданими до неї матеріалами необхідно повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 9, 24, 55, 57, 68, 129 Конституції України, ст.ст.6, 10, 123, 124, 185, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, і набуття права власності на виділене майно, - вважати не поданою і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко