ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/262/20
Провадження № 22-ц/4820/1055/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фангарант Груп» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2020 року (суддя Стаднічук Н.Л.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія Фангарант Груп», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 01.09.2016 між ТОВ «НРП» та ОСОБА_1 було укладено договір №8 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм.

Згідно умов даного договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Товари згідно замовлення №РЭ056-00746 від 31.08.2016 року» вартістю 44 762,50 грн. Передача товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі. Адреса експлуатації Товару визначена у Договорі: АДРЕСА_1 . Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) становить 13 000 грн., кількість місячних платежів (крім першого) - 5, розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 6352,50 грн., вид договору: прямий лізинг. Перехід права власності до Клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором.

Згідно п.п. 1.1. договору всі права вимоги були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору - 01.09.2016 року.

Станом на 24.01.2020 року відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень п. 3.1, та п. 5.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, за весь період дії договору відповідачем було сплачено 01.09.2016 року - 13000 грн. (платіж при отриманні товару).

На день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 150 871,88 грн., з яких: - 31 762,50 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; - 119 109,38 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до п. 8.2-8.4 договору.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 150 871,88 грн., а також судовий збір у розмірі 2263,08 грн.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія Фангарант Груп» в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт не погоджується з позицією суду про те, що договір про участь постачальника в системі ПлатиПізнішетм (факторингу) №1 від 30.04.2015 про відступлення права вимоги втратив свою чинність у зв`язку із закінченням строку його дії.

Зазначає, що договір з постачальником набуває чинності з моменту його підписання та діє один рік з моменту укладення. Договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила про відмову від пролонгації договору не менш ніж за 30 календарних днів до дня закінчення його дії. Договір з постачальником може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін шляхом письмового попередження за 30 календарних днів до такого розірвання. При цьому сторони зобов`язані погасити всі поточні грошові зобов`язання одна перед одною за цим договором і скласти акт звірки. Будь-які зміни та доповнення до договору з постачальником є чинними за умови їх укладення у письмовій формі. Відповідно до п. 1.4 Правил участі постачальника в системі ПлатиПізнішетм Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням договору постачальник приєднується до Правил, які є невід`ємною частиною кожного договору з постачальником з моменту його укладення. Крім цього, 29 березня 2016 року між апелянтом та постачальником було укладено додаткову угоду №1 до договору №1 про участь постачальника в системі ПлатиПізнішетм (факторингу), згідно п. 2 якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 6.1 договору щодо чинності та пролонгації дії договору. Відповідач, ознайомившись з умовами договору, будучи дієздатним, його волевиявлення було вільним і відповідало його внутрішній волі, чітко усвідомлював умови договору та своїм підписом погодився з викладеними у договорі положеннями та підтвердив, що не заперечує проти виконання цих положень.

Таким чином, укладений між сторонами договір №1 про участь постачальника в системі ПлатиПізнішетм (факторингу) від 30 квітня 2015 року був дійсним та сторони договору вважали його чинним на момент укладення 1 вересня 2016 року договору №8 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм між апелянтом і відповідачем.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (покупець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором а бо законом, зокрема сплата неустойки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що оскільки на час укладання договору №8 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм від 01.09.2016 року, договір №1 від 30.04.2015 року про відступлення права вимоги втратив свою чинність в зв`язку із закінченням строку його дії, то у позивача відсутнє право вимоги до відповідача за вказаним позовом.

Однак, з таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 30.04.2015 року між ТОВ «НРП» та ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» укладено договір №1, згідно якого ТОВ «НРП» відступив позивачу право вимоги платежів та право власності на товари, які він відпускає Клієнтам (а. с. 14).

Згідно п. 6.1. вищевказаного договору він діє один рік з моменту укладення.

01.09.2016 між ТОВ «НРП», ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ОСОБА_1 укладено договір №8 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм, згідно якого відповідач отримав товар згідно замовлення №РЭ056-00746 від 31.08.2016 року» вартістю 44 762,50 грн. та зобов`язався сплачувати платежі за отримання товару 5-ма місячними платежами рівними частинами розміром 6352 грн. 50 коп. та сплатив 13000 грн. (а. с. 6 - 7).

Згідно п. 1.1 вказаного договору клієнт бере участь в системі ПлатиПізнішетм, зокрема, отримує товари (послуги) від постачальника учасника системи ПлатиПізнішетм на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування ПлатиПізнішетм, а постачальник зобов`язується забезпечити передачу товарів (надання послуг) клієнту, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом фінансування. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (а.с. 6 зв.).

У п. 1.1.3 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізнішетм Процесинг-центром зазначено ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

П. 9.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в пакеті фінансування, але в кожному разі діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Між тим, до апеляційного суду апелянт надав додаткову угоду №1 від 29 березня 2016 року до договору №1, укладену між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та постачальником, про участь постачальника в системі ПлатиПізнішетм (факторингу), згідно п. 2 якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 6.1 договору щодо чинності та пролонгації дії договору (а. с. 44).

Тому висновок суду, що на час укладання договору №8 про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм від 01.09.2016 року, договір №1 від 30.04.2015 року про відступлення права вимоги втратив свою чинність в зв`язку із закінченням строку його дії, і у позивача відсутнє право вимоги до відповідача за вказаним позовом, є передчасним.

П.п. 8.2, 8.3 договору №8 встановлені штрафні санкції (неустойка) у разі прострочення сплати платежів.

Згідно розрахунку позивача сума заборгованості за договором №8 від 01.09.2016 року станом на 24.01.2020 року складає 150 871,88 грн., з яких: 31 762,50 грн. місячний платіж, 119 109,38 грн. неустойка (а. с. 5).

Отже, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував умови Договору, і станом на 24 січня 2020 року не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 31 762,50 грн. місячні платежі та 119 109,38 грн. неустойка.

Відповідач не надав суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які спростовують розмір заборгованості з оплати вартості отриманого товару.

Між тим, розмір неустойки, відповідно до ч. 3 ст. 511 ЦК України, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому враховуючи, що в даному випадку розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, суд зменшує розмір неустойки, що підлягає до стягнення, до 50000 грн.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відмови у позові.

За таких обставин рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову у розмірі 31 762,50 грн. місячні платежі та 50000 грн. неустойки. В решті позову відмовити.

Позов заявлено на суму 150871 грн. 88 коп. Задоволено позов на 81 762 грн. 50 коп?., тобто на 54,19%. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 3065 грн. 90 коп. судових витрат, пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фангарант Груп» задовольнити частково.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області 07.12.2006, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фангарант Груп» (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, просп. С. Бандери, 21, корпус В, офіс 1,) заборгованість у розмірі 81 762 грн. 50 коп?., а також 3065 грн. 90 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк