Провадження № 2/756/6780/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду зі заявою до ОСОБА_3 , в якій просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4 , визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишити проживати її разом в матір`ю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.175 ЦПК України.

За приписами ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 1 ст. 273 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч. 2,3 ст. 293 ЦПК України).

Так, в даному випадку заявник звернулася до судусаме зі заявою, проте зазначає учасників процесу, як позивач та відповідач, що передбачено при зверненні до суду із позовною заявою. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, сторони мали б звернутися зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

Також ОСОБА_1 звернулась з вимогою щодо визначення місце проживання неповнолітньої дитини, тобто фактично заявляє вимогу, яка має спірний характер правовідносин, а, отже в розумінні положень ЦПК України є вимогою, яку необхідно розглядати в порядку позовного провадження, так як перелік справ, які розглядаються, саме в порядку окремого провадження є вичерпним та визначений нормами ст. 293 ЦПК України.

Отже на виконання вимог ухвали, позивачу слід визначитися з способом захисту, а саме визначитися чи то, сторонами буде подано спільну заяву про розірвання шлюбу, підписану подружжям, в порядку ст. 293 ЦПК України чи позивач самостійно звернеться з позовними вимогами про розірвання шлюбу.

Також суд звертає увагу, про доцільність роз`єднання вимог про визначення місця проживання дитини та звернутися окремо з позовними вимогами стосовно визначення місця проживання дитини, оскільки дана категорія справи не розглядається в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст..175,185, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Шролик