СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/2364/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

01 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення аліментів за минулий час.

ІІ. Описова частина

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та про стягнення аліментів за минулий час.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу Позивач та Відповідач мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.06.2018 в справі №760/23943/17 шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.

Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею, а Відповідач починаючи з вересня 2018 року і до сьогодні не виконує в повному обсязі обов`язки з утримання дітей для їх гармонійного розвитку та забезпечення життя, до якого вони звикли, коли Сторони перебували у шлюбі, хоча має можливості для цього.

Зі слів Позивачки, Відповідач 07 червня 2018 року надав їй розписку про те, що він зобов`язується щомісячно сплачувати на дітей аліменти в розмірі 500 доларів США. Проте не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, Відповідач за період з вересня по грудень 2018 року в якості аліментів виплатив лише суму в розмірі 39000 гривень з належних 56117,45 гривень.

У зв`язку з цим Позивачка, яка вона зазначає, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29 жовтня 2018 року судом був виданий відповідний судовий наказ про стягнення аліментів у вказаному розмірі.

В межах виконавчого провадження, як вказує Позивачка, виявилося, що Відповідач приховує свої реальні доходи. З наявних у державного виконавця довідок про доходи ОСОБА_6 , його заробітна плата за період з листопада 2018 року по вересень 2019 року становила від 3303,05 гривень до 3854,67 гривень. А тому, отримуючи офіційний дохід лише в незначному розмірі, Відповідач за період з квітня по жовтень 2019 року перерахував аліментів на зальну суму лише в розмірі 22095,78 гривень.

Відтак, враховуючи, що Відповідач фактично ухилявся від виплати на користь Позивачки аліментів в попередньо обумовленій ними сумі, еквівалентній 500 доларам США щомісяця, ОСОБА_1 просить стягнути з Відповідача заборгованість за аліментами за минулий час (з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року) в розмірі 96237,57 гривень, що становить різницю між фактично виплаченою Відповідачем сумою (77095,78 грн) та сумою, яку він зобов`язався сплачувати згідно з розпискою від 07.06.2018 (173333,35 гривень за 12 місяців).

Крім того, з огляду на приховування Відповідачем, як вважає Позивачка, своїх статків та доходів, вона звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів та просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, що дорівнює 20000 гривням щомісяця.

Той факт, що ОСОБА_2 приховує власні доходи, Позивачка обгрунтовує наявністю у нього рухомого майна - транспортних засобів (автомобіля BMW 2010 року випуску, п`ятьох вантажних причепів ПГМФ), коштовного годинника Ulysse Nardin (фото з соціальної мережі Facebook), наявністю корпоративних прав в ТОВ «Екопарк водних ресурсів» та ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення та ремонту «Спец-Сервіс». Позивачка вказує, що Відповідач також в 2018 році набув у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:006:5066; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224).

Відповідач, як зазначає Позивачка, займається яхт-клубом «Royal River», який знаходиться за адресою: м . Київ, вул. Раїси Окіпної, 26, та спеціалізується на продажі яхт, наданні їх в оренду та на навчанні яхтингу.

Позивачка також стверджує, що Відповідач постійно подорожує, відвідує курорти, придбаває коштовні подарунки, бере в оренду дорогі автомобілі, що підтверджується його дописами та фотографіями в особистій сторінці в соціальній мережі Facebook, а також дописами та фотографіями його теперішньої подруги. З тієї ж мережі Facebook Позивачка дізналася, що Відповідач регулярно відпочиває на яхті, у комплексах за межами міста Києва, на різних вечірках та ресторанах, що свідчить про те, що його реальні витрати набагато перевищують офіційні доходи.

12 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника Позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які підтверджують продаж належного йому автомобіля BMW, 2010 року випуску, на підставі договору від 22.10.2019, за 225000 гривень. Представник Позивача звернув увагу на те, що Відповідач приховав вказаний дохід від державного виконавця, оскільки аліменти за жовтень 2019 року були розраховані лише з суми заробітної плати в розмірі 3707,14 гривень.

18 грудня 2019 року до суду надійшов відзив Відповідача, в якому ОСОБА_2 проти задоволення заявленого до нього позову заперечував у повному обсязі. Зазначив, що надані Позивачкою роздруківки з сайтів не є належними доказами, вони не можуть братися судом до уваги, оскільки не завірені належним чином. Усі міркування Позивачки щодо витрат, які Відповідач здійснює, є лише її припущеннями, і жодних прямих доказів, які б свідчили про приховування ОСОБА_2 своїх доходів, нею не надано.

Крім того, Позивач стверджує, що суд не може брати уваги і розписку написану ним 07.06.2018, оскільки згідно з нормами Сімейного кодексу України договір про сплату одним з батьків аліментів має бути укладений у письмовій формі та посвідчений нотаріально. А розписка, як вважає Відповідач, є одностороннім правочином, у зв`язку з чим ОСОБА_2 мав право у будь-який час від взятого на себе односторонньо зобов`язання відмовитися.

Відповідач наполягає на тому, що будь-яких підстав для зміни розміру аліментів немає, він належним чином виконує свої зобов`язання з виплати аліментів згідно з судовим наказом, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

27 січня 2020 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив Відповідача. Вона зазначила, що роздруківки з особистої сторінки соціальної мережі Facebook та інших веб-сайтів цілком можуть братися судом до уваги, оскільки в тексті позову Позивачкою зазначені посилання на відповідні сторінки, і будь-яка особа може пересвідчитися у їх справжності. Іншим чиним надати суду оригінали електронних доказів у вигляді інформації, розміщеної на веб-сторінках неможливо.

Крім того, Позивачка звернула увагу на виписки по банківській картці Відповідача, які надійшли з АТ КБ «Приватбанк» на запит суду. Згідно з вказаними виписками в період часу з 01.01.2018 по 09.12.2019 на банківську карту Відповідача надійшло 2860188,29 гривень, а витрати його склали 2861906,27 гривень. Виписка також підтверджує факти перебування Відповідача у тих країнах і в той час, які зафіксовані на особистій сторінці ОСОБА_2 , тобто витрати у відповідні дні були здійснені саме у валюті тієї країни, перебування у якій Відповідач супроводжував на своїй сторінці в Facebook розміщенням фотографій та дописів. Позивачка також звернула увагу на те, що Відповідач не повідомив державного виконавця, який займається виконанням судового наказу про стягнення аліментів, про факти відчуження ним автомобілів BMW, у зв`язку з чим частка доходів від їх продажу не була спрямована на виплату аліментів.

Зазначене підтверджує, на думку Позивачки, що ОСОБА_2 приховує від державного виконавця свої доходи, його майновий стан є високим, про що свідчать витрати, здійснені ним протягом 2018-2019 років, а тому він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 20000 гривень на дітей щомісяця.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні обставини.

30 вересня 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу Позивач та Відповідач мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.06.2008 в справі №760/23943/17 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано.

Безспірно встановлено, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю.

Розпискою від 07 червня 2018 року Відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в сумі, еквівалентній 500 доларам США. (Том 1, а.с. 19)

З пояснень Позивачки встановлено, що ОСОБА_2 домовленість щодо сплати аліментів у визначеному в розписці розмірі не виконував, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

29 жовтня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва виданий судовий наказ про стягнення з Відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 24 жовтня 2018 року. (Том 1, а.с. 87)

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, зміна способу стягнення аліментів з частки від доходів на тверду грошову суму є правом Позивача, і підстав для обмеження такого права судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 статті 182 Кодексу визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З наявних у справі копій довідок вбачається, що протягом жовтня 2018 року - травня 2019 року ОСОБА_2 , який працює на посаді директора ТОВ «Екопарк водних видів спорту» (за сумісництвом), нараховувалася заробітна плата в розмірі 2000 гривень щомісяця (Том 1, а.с. 236), а в ТОВ «Краловопольська РІА Україна», де він працює на посаді комерційного директора (з неповним робочим часом), його заробітна плата в період з листопада 2018 року по квітень 2019 року складала суми від 1303,05 гривень до 1788,43 гривень. (Том 1, а.с. 241)

Відомостей про наявність у Відповідача інших офіційних доходів матеріали справи не містять.

Натомість, у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів у ПАТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла банківська виписка по картковим рахункам, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , з якої вбачається (Том 4, а.с.172-225), що в період часу з 01.01.2018 по 09.12.2019 на банківську карту Відповідача НОМЕР_1 надійшло 2860188,29 гривень, а витрати його склали 2861906,27 гривень.

Основним джерелом поповнення карткового рахунку Відповідача є надходження коштів від фізичних осіб (грошові перекази або поповнення картки через термінали).

Крім того, в матеріалах справи наявний великий обсяг роздруківок з особистої сторінки Відповідача в соціальній мережі Facebook, а також особистої сторінки ОСОБА_9 , на яких розміщені зображення з Відповідачем та дописи, в тому числі з використанням геотегів (відміток локацій), з яких можна зробити висновок про те, що стиль життя Відповідача не відповідає тим доходам, які він отримує згідно з довідками ТОВ «Екопарк водних видів спорту» та ТОВ «Краловопольська РІА Україна».

Судом досліджений аналіз, складений Позивачем, згідно з яким витрати з банківської карти Відповідача НОМЕР_1 здійснювалися у валюті саме тієї країни, в якій ОСОБА_2 в цей час в дописах у соціальній мережі Facebook позначав своє місцезнаходження.

У своїй сукупності наявні матеріали підтверджують, що щомісячна сплата Відповідачем аліментів в розмірі 20000 гривень на утримання двох його дітей не буде непомірним тягарем для нього, цілком відповідатиме його майновому стану та у повній мірі забезпечуватиме потреби неповнолітніх.

Відтак, в цій частині позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Що ж стосується стягнення аліментів за минулий час, тобто за період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Зазначена норма підлягає застосуванню лише щодо періоду, який передував зверненню до суду з вимогами про стягнення аліментів.

Як встановлено вище, судовий наказ про стягнення з Відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів був виданий 29 жовтня 2018 року та стосувався періоду з 24 жовтня 2018 року. Відтак, з моменту видання судового наказу безпідставним є розрахунок заборгованості аліментів Відповідача на підставі його розписки від 07.06.2018 з розрахунку еквіваленту 500 доларів США щомісяця.

Фактичне виконання судового наказу здійснюється державним виконавцем, а тому встановлення усіх джерел прибутку (доходу) боржника, нарахування відповідного розміру аліментів щомісяця, перерахунок раніше нарахованого розміру аліментів у випадку виявлення нових джерел доходу, здійснюється саме в межах виконавчого провадження державним виконавцем.

Відтак, у задоволенні вимог про стягнення аліментів за минулий час, в період протягом якого аліменти нараховувались на підставі судового наказу, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з цього з Відповідача на користь держави підлягає стягненню 1200 гривень судового збору (ціна позову дорівнює сумі аліментних платежів за 6 місяців).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 за судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року в справі 760/27286/18, та стягувати починаючи з 01 червня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1200 гривень.

3. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ,;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: