Єдиний унікальний номер: 448/147/20
Провадження № 2/448/299/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.09.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,

з участю позивачки ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 29.09.2007р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №4.

Зазначає, що від даного шлюбу у них (сторін) народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покликається на те, що на початку подружнього життя у них (сторін) було усе добре, однак з часом їхні відносини поступово почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Стверджує, що хоча і проживають на даний час в одному житловому будинку, але тільки як співжителі, так як подружніх відносин не підтримують, оскільки втратили почуття любові та взаєморозуміння.

Залишатись надалі у такому шлюбі позивачка не хоче, вважає, що примирення між ними неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. Вказала, що протягом наданого їм судом терміну на примирення відповідач не вживав жодних заходів, спрямованих на збереження їхнього шлюбу, а продовжував зловживати алкогольними напоями і уже близько шести місяців вони (сторони) проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим (боїться і вважає відповідача «моральним катом») і буде суперечити її (позивачки) інтересам та інтересах їхніх дітей. Просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог про розірвання шлюбу заперечив, покликаючись на те, що бажає зберегти сім`ю, оскільки у них є спільні діти. Ствердив, що він її (позивачку) фізично не бив, однак дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював щодо неї моральний тиск, так як вважав, що позивачка йому зраджує. В подальшому під час розгляду справи позовні вимоги визнав.

Ухвалою від 02.03.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Ухвалою суду від 26.06.2020р. за клопотанням відповідача ОСОБА_2 надано подружжю строк на примирення та зупинено провадження до закінчення строку на примирення.

Ухвалою суду від 31.07.2020р. поновлено провадження у справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони з 29.09.2007р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований у виконавчому комітеті Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №4. Від подружнього життя в сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини через неналежну поведінку відповідача, між ними відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб існує формально, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом шести місяців, за термін наданий судом на примирення сторони не помирились, позивачка ОСОБА_1 не бажає зберегти шлюб та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.01.2020 року; копіями свідоцтв про народження дітей сторін; копіями паспортів сторін; копією талону-повідомлення єдиного обліку №511 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.02.2020р., та іншими матеріалами справи.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, виходячи з фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін трьох малолітніх дітей, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їхніх дітей, що має істотне значення та враховуючи інші обставини життя подружжя, з урахуванням наданого судом терміну на примирення та тривалого періоду часу, який пройшов з часу звернення з позовом в суд до часу ухвалення судом рішення по суті спору, під час якого відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів, що ним вживались заходи для збереження сім`ї; категоричних заперечень позивачки щодо можливості подальшого спільного життя з відповідачем, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого сторонам по справі 10.01.2020р. Мостиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджується поданою нею квитанцією №5102-21-012/С від 21.01.2020р. (платник: ОСОБА_1 , банк платника: Індустріалбанк).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладається у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141-142, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.09.2007 року у виконавчому комітеті Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №4.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , уродженка, проживає та зареєстрована за адресою: с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженець, проживає та зареєстрований в с.Малнівська Воля, Мостиського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак