ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/255/20 Номер провадження 22-ц/814/1355/20Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2020 року у складі судді Клименко С.М.

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заяви вказував, що 08.11.2019 року по вул. Київській, буд. 37-А в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , та за участю належного на праві власності позивачу ОСОБА_1 автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА», який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок вказаної ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 193 від 20.11.2019 року вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику автомобіля Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 206 287,98 грн.

Оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», страховик зобов`язаний відшкодувати йому майнову шкоду в межах встановленого ліміту відповідальності в розмірі 99 000 грн., однак вказана сума йому виплачена не була, внаслідок чого йому завдано моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Вказує також, що різницю між фактичним розміром майнової шкоди і належною сумою страхового відшкодування в розмірі 107 287,98 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. має сплатити ОСОБА_2 .

З метою забезпечення позову до ОСОБА_2 та ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» просив суд накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 на суму стягнення в розмірі 137 287,98 грн.; накласти арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на суму стягнення в розмірі 149 000 грн., що містяться на рахунках: НОМЕР_4 в Печерській філії Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк»; НОМЕР_5 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль»; НОМЕР_6 в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Акордбанк».

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 на суму стягнення в розмірі 137 287,98 грн.

Накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на суму стягнення в розмірі 149 000 грн., що містяться на рахунках:

НОМЕР_4 в Печерській філії Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк»;

НОМЕР_5 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль»;

НОМЕР_6 в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Акордбанк».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «АСК «Омега».

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції фактично допустив потрійне забезпечення позову на загальну суму 447 000 грн., що є неспівмірним із заявленими позовними вимогами на 149 000 грн.

Накладенням арешту на грошові кошти страхової компанії також порушуються права ПрАТ «АСК «Омега» на вільне здійснення господарської діяльності, зокрема, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами може призвести до зупинки деяких напрямків діяльності та завдати значних матеріальних збитків як компанії, так і її клієнтам.

Вказує, що висновки суду не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах справи, й суперечать вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України, жодних підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду не має.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки ухвала суду першої інстанції в частині накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 не оскаржується, відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що предметом заявленого в лютому 2020 року ОСОБА_1 позову є стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 107 287,98 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнення з ПрАТ «АСК «ОМЕГА» матеріальної шкоди в розмірі 99 000 грн. та 50 000 моральної шкоди на підставі договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом цивільної відповідальності страховика за спричинену страхувальником шкоду майну третіх осіб - 100 000 грн. за вирахуванням франшизи - 1000 грн.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на банківські рахунки ПрАТ «АСК «Омега», суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками районного суду погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

За вимогами частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АО/1851582, пунктами 4, 5 якого передбачено, що страхова сума на одного потерпілого (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн., розмір франшизи 1000 грн.

ПрАТ «АСК «Омега» здійснює свою діяльність згідно Закону України «Про страхування».

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Статтею статті 30 Закону України «Про страхування» встановлено заходи забезпечення платоспроможності страховиків, зокрема, шляхом створення страхових резервів, достатніх для майбутніх виплат страхових сум і страхових відшкодувань; перевищення фактичного запасу платоспроможності страховика над розрахунковим нормативним запасом платоспроможності.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 ЦК України свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому загальним правилом втручання державних органів у господарську діяльність підприємців не допускається.

Позивач не надав суду переконливих аргументів на користь реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог в разі невжиття заходів забезпечення позову, в свою чергу накладення арешту на рахунки відповідача ПрАТ «АСК «Омега» може перешкодити здійсненню господарській діяльності товариства, порушити інтереси інших осіб, що суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, так як зазначений захід забезпечення позову пов`язаний з втручанням у господарську діяльність відповідача.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках ПрАТ «АСК «Омега» у АКБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ КБ «Акордбанк» на суму стягнення - 149 000 грн., що не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині не можна визнати обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає частковому скасуванню з ухваленням з цього питання нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову стосовно ПрАТ «АСК «Омега».

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» - задовольнити.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на суму стягнення в розмірі 149000 грн., що містяться на рахунках: НОМЕР_4 в Печерській філії Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»; НОМЕР_5 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль»; НОМЕР_6 в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Акордбанк» - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» - відмовити.

В іншій частині ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна