Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого судді: Мохова Є.І.

При секретарі : Брідня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд до відповідача із вказаним позовом зазначивши, що 04.08.2006 року комісією міської ради проведений вибір та огляд площадки по АДРЕСА_1 на встановлення торгового павільйону, площею 0,0018 га та встановлено, що у відповідності з діючими санітарними, протипожежними та іншими нормами проектування, вимогами рельєфу місцевості та враховуючи перспективи розвитку підприємства, площадка придатна для будівництва, що підтверджується відповідним актом вибору земельної ділянки для встановлення торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 . Розроблений проект торгового павільйону непродовольчих товарів та у 2007 році здійснено будівництво торгівельного павільйону, загальною площею 13,60 грн., що підтверджується технічним паспортом на будівлю торгового павільйону.

Земельна ділянка на якій розміщений торгівельний павільйон належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №722215, площею, 0,0018га., цільове призначення земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (встановлення та експлуатація торгівельного павільйону), кадастровий номер :01:002:0227.

Після закінчення всіх будівельних робіт позивач з 2008 року постійно користуюсь нерухомим майном, а саме: будівлею торгівельного павільйону та земельною ділянкою, сплачує всі необхідні платежі й послуги, фактично вважає себе власником. Але до теперішнього часу він не має можливості зареєструвати право власності на торговельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1 . Даним будівництвом прав та інтересів інших осіб не порушено. Звернень від власників сусідніх об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок щодо порушення їхніх прав не поступало.

На даний час у зв`язку з відсутністю правоустановчого документу позивач не має можливості зареєструвати право власності та оформити комунальні договори по торговельному павільйону.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Визнання право власності у судовому порядку, породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення у мене майнових прав, адже згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" від 01.07.2004р., із змінами, рішення суду про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, що набрало законної сили, являється підставою для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, іншого шляху оформити право власності на належний позивачу торгівельний павільйон, крім звернення з цим позову до суду, у нього немає.

Як було встановлено судом, 04.08.2006 року комісією міської ради проведений вибір та огляд площадки по АДРЕСА_1 на встановлення торгового павільйону, площею 0,0018 га та встановлено, що у відповідності з діючими санітарними, протипожежними та іншими нормами проектування, вимогами рельєфу місцевості та враховуючи перспективи розвитку підприємства, площадка придатна для будівництва, що підтверджується відповідним актом вибору земельної ділянки для встановлення торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 . Відповідно Проекту торгового павільйону непродовольчих товарів у 2007 році здійснено будівництво торгівельного павільйону, загальною площею 13,60 грн., що підтверджується технічним паспортом на будівлю торгового павільйону.

Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №722215, земельна ділянка площею, 0,0018га., цільове призначення земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (встановлення та експлуатація торгівельного павільйону), кадастровий номер :01:002:0227 на якій розміщений торгівельний павільйон належить ОСОБА_1 .

Відповідно п.ґ, ч.1 ст.95 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачам належить право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до положень ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В даному випадку, права інших осіб позивачем не порушені, оскільки земельна ділянка, на якій збудований торговельний павільйон, передана йому у власність на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №722215, позивач став власником земельної ділянки 0,0018 га по АДРЕСА_1 .

Тому суд вважає необхідним, визнати за ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно: торгівельний павільйон, що розташований у АДРЕСА_1 .

На підставі ст.95 ЗК України, ст.ст.15,319,321,328,376,392 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд:

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військово цивільної адміністрації м. Волноваха Донецької області про визнання права власності, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно: торгівельний павільйон загальною площею 13,60 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.І.Мохов