Справа №265/9156/19
Провадження №2/265/640/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності,

третя особа: Перша маріупольська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, третя особа: Перша маріупольська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування вимог зазначила, що їй на підставі права власності належить квартира АДРЕСА_1 . З метою розпорядження своєю власністю вона звернулася до нотаріальної контори, звідки дізналася, що на вказану квартиру існує заборона відчуження. Проаналізувавши вказану інформацію вона зрозуміла, що арешт було накладено при розгляді справи №2-450/2001 Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя за позовною заявою ОСОБА_3 в її інтересах до відповідача про визнання права на житлову площу, визнання свідоцтва про право власності на квартиру незаконним.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 січня 2001 року позовні вимоги ОСОБА_3 в її інтересах, задоволено та визнано за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 . Визнано приватизацію квартири АДРЕСА_1 та свідоцтво на право власності на вказану квартиру № НОМЕР_1 від 20 жовтня 1999 року, видане на ім`я її батька - ОСОБА_2 , недійсним.

Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 08.02.2001 року №36 закріплено частину житлової площі у квартирі АДРЕСА_1 за нею. У подальшому рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 квітня 2002 року відповідача визнано втратившим право на житлову площу у квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з немешканням без поважної причини понад 6 місяців. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 25.09.2002 року № 239 їй надано дозвіл на приватизацію державної квартири АДРЕСА_1 , а наказом управління міського майна Маріупольської міської ради від 15.11.2002 №6 13 анульовано свідоцтво про право власності на вказану на ім`я відповідача.

Просить усунути їй перешкоди в здійсненні власності об`єктом нерухомого майна шляхом виключення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримуєь, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги визнав в првному обсязі.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Ддослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 січня 2001 року позовні вимоги ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на житлову площу, визнання свідоцтва про право власності на квартиру незаконним задоволені. Визнано за неповнолітньою ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 ; визнано приватизацію вказаної квартири та свідоцтво на право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 20 жовтня 1999 року, недійсним.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2000 року з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Згідно рішення Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольського міської ради від 26 липня 2000 року за № 153/3 дозволено ОСОБА_3 встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_1 і зобов`язано її виконувати всі обов`язки опікуна встановлені чинним законодавством. Закріплено за неповнолітньою ОСОБА_1 право пільгового отримання житла до досягнення нею повноліття.

Рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольського міської ради від 08 лютого 2001 року за № 36 закріплено частину житлової площі у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2002 року ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з немешканням без поважної причини більше 6 місяців.

Рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольського міської ради від 25 вересня 2002 року за № 239 надано дозвіл на приватизацію державної квартири АДРЕСА_1 на ім`я неповнолітньої ОСОБА_1 .

Наказом Управління міського майна Маріупольської міської ради від 15 листопада 2002 року за № 613 відділу приватизації житла анульовано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20 жовтня 1999 року № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням міського майна18 листопада 2002 року за №24517, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно до ч.3 ст.10 Закону Державний реєстратор, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 ЦК України, де визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Такими способами є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч.3 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_1 , позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою, відносно якої існує обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню, а перешкоди в здійсненні права власності позивачкою, підлягають усуненню.

На підставі та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, третя особа: Перша маріупольська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності об`єктом нерухомого майна шляхом виключення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна № 2243262 від 01 серпня 2005 року у вигляді арешту відповідного нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 03 квітня 2020 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.