Справа № 159/3859/20
Провадження № 2/159/985/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2020, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки. Згідно вироку суду, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 17.01.2020, в денну пору доби, знаходячись в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, вперше, шляхом віджиму металевих скоб, які розміщені на дверях та дерев`яних рамах, незаконно проник до житла ОСОБА_1 , звідки в подальшому з-під дивана, який розташований в спальній кімнаті будинку, викрав гроші в сумі 1000 грн. Крім того, в середині квітня 2020 року, в денну пору доби, ОСОБА_2 знаходячись в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, шляхом віджиму металевих скоб, які розміщені на дверях та дерев`яних рамах, незаконно проник до житла ОСОБА_1 , звідки в подальшому з тумбочки столу, який розташований в спальній кімнаті будинку, викрав гроші в сумі 2200 грн. Позивач вказує, що діями відповідача йому спричинено матеріальні збитки на загальну суму 3200 грн. Також зазначає, що відповідачем було завдано моральних страждань, розмір яких оцінює у 20000 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду в сумі 3200 грн., грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

Мотивувальна частина рішення.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2020, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки.

З описової частини вироку суду встановлено, що ОСОБА_2 вчинив крадіжку з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_1 на загальну суму 3200 гривень.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки вирок суду не містить жодного посилання щодо відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_1 збитків, у зв`язку із викраденням грошових коштів, тому, позов в частині стягнення з відповідача завданої злочином матеріальної шкоди підлягає до задоволення.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оскільки позивач є потерпілим від злочинних дій відповідача, що встановлено вироком суду, оскільки мало місце викрадення належних йому грошових коштів, тому, враховуючи глибину душевних страждань позивача, обсяг вимушених змін в його житті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача здійснював адвокат Клімук О.С. на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 851 від 02.09.2016, виданого Радою адвокатів Волинської області.

До матеріалів справи також приєднано договір про надання правничої допомоги від 10.07.2020, який укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Клімуком О.С.

Разом з тим, адвокатом долучено акт виконаних робіт та квитанцію про сплату гонорару в сумі 3000 гривень.

Оскільки позивачем доведено понесення витрат за надання правничої допомоги, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в даній справі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти в сумі 3200 (три тисячі двісті) гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень, понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у справі в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. Панасюк