Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 332/1078/15-ц

провадження № 61-11427св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради,

третя особа - Перша запорізька державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року у складі судді Федоренка О. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовна заява мотивованатим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Зазначав, що звертався до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру.

Посилався на те, що його сестра - ОСОБА_2 , у встановлений статтею 1270 ЦК України строк до нотаріуса не зверталася, отже, спадщину у розумінні статті 1268 ЦК України не прийняла.

Відтак, позивач вважав, що, крім нього, інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , немає.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на положення пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», які передбачають, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і правильно задовольнив позов ОСОБА_1 .

Апеляційний суд відхилив посилання ОСОБА_2 про те, що вона має право на обов`язкову частку у спадщині на підставі статті 1241 ЦК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вона належить до переліку осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Зокрема, ОСОБА_2 не надано копії свідоцтва про інвалідність, доказів на підтвердження її непрацездатності тощо.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої й апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вона постійно проживала з батьком, здійснювала за ним догляд, сплачувала комунальні платежі, отже фактично прийняла спадщину.

Посилається на постанову Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 332/1434/15-ц, провадження № 61-34831св18, якою постанову Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року у зазначеній справі скасовано, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року залишено в силі. Вказаною постановою Верховний Суд погодився з висновками районного суду про поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 .

Вказує, що суд апеляційної інстанції відхилив її клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року у справі № 332/131/18, яким ОСОБА_1 усунуто від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2019 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою судді Верховного Суду від 11 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О. Б., 29 серпня 2001 року за реєстровим № 2326, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а. с. 64, 129-130).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а. с. 6).

Згідно із заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В. В. 16 липня 2014 року за реєстровим номером 538, ОСОБА_3 все належне йому майно заповів ОСОБА_2 (а. с. 99).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року у справі № 332/1889/15-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року, визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 16 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В. В., зареєстрований в реєстрі за № 538 (а. с. 109-111).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року у справі № 332/1434/15-ц скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом (а. с. 46-47).

Згідно з постановою Першої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 травня 2018 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену квартиру (а. с. 134 (зворот)).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матеріали спадкової справи від 15 грудня 2014 року № 397/2014 свідчать, що 15 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_2 подала відповідну заяву 27 березня 2015 року та 26 вересня 2017 року.

Посилаючись на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2018 року у справі № 332/1434/15-ц, якою скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2017 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини за законом, апеляційний суд вважав, що районний суд правильно встановив, що відповідно до статті 1261 ЦК України ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 .

При цьому апеляційний суд на підставі статті 1241 ЦК України відхилив твердження ОСОБА_2 про те, що вона має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки не входить до переліку осіб, зазначених у частині першій вказаної статті.

Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасних висновків щодо відсутності у ОСОБА_2 права на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

Так, обставиною, що має значення для правильного вирішення справи, є наявність постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 332/1434/15-ц (провадження № 61-34831св18), згідно з якою Верховний Суд погодився з висновками районного суду про поважність пропуску ОСОБА_2 строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .

З огляду на те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення апеляційним судом, зазначеної постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 332/1434/15-ц не існувало, провадження у цій справі до вирішення справи № 332/1434/15-ц зупинено не було, а висновки Верховного Суду мають значення для правильного вирішення справи по суті, відтак справу слід розглянути із врахуванням зазначеної правової позиції Верховного Суду.

Оскільки у справі № 332/1434/15-ц ОСОБА_2 встановлено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , а доводи касаційної скарги не містять інформації про звернення ОСОБА_2 до нотаріальної контори у строк, визначений судовим рішенням, отже, встановленню підлягає зазначена обставина.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги з посиланням на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року у справі № 332/131/18, яким ОСОБА_1 усунуто від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 з огляду на те, що постановою Запорізького апеляційного суду від 23 квітня 2019 року вказане рішення суду було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування за законом відмовлено.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, то усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, тому справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець