Справа № 583/3646/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Охтирської міської державної нотаріальної контори (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 6), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання незаконними дій нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

УСТАНОВИВ:

11.09.2019 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_5 , яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , приватної земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в АДРЕСА_3, приватного житлового будинку з господарськими та підсобними спорудами по АДРЕСА_3 , приватної земельної ділянки площею 0,79 га, розташованої в АДРЕСА_3, приватного житлового будинку з господарськими спорудами та підсобними спорудами по АДРЕСА_3 , грошових заощаджень в розмірі 711,85 грн, які знаходилися на рахунках в банківській установі ВАТ «Ощадбанк». Після смерті матері він звернувся до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі якої була відкрита спадкова справа №48/2006. 15.02.2006 він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-106, яке було видане державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П. Відповідно до цього свідоцтва він успадкував лише 3/4 частини житлового будинку та підсобних господарських споруд по АДРЕСА_1 . Під час видачі цього свідоцтва державний нотаріус Кобзар ( нині Збаражська) Н.П. умисно ввела його в оману, запевнивши, що іншим законним спадкоємцем 1/4 частини вказаного житлового будинку є донька його померлого брата ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Він повірив словам нотаріуса Кобзар Н.П . Після цього дану спадкову справу почала вести інший державний нотаріус, ОСОБА_8 , яка 12.06.2008 видала на його ім`я інше свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-1175, відповідно до якого він отримав у спадщину грошові заощадження з процентами. В подальшому державним нотаріусом Багацькою О.М. на його ім`я було видано ще декілька свідоцтв про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких він отримав інше спадкове майно після смерті матері. Під час розгляду цивільної справи №583/1627/18, яка розглядалася у 2018 році, він дізнався про те, що державний нотаріус Кобзар Н.П. діяла неправомірно під час вчинення нотаріальних дій, ввела його в оману щодо наявності у неповнолітньої ОСОБА_3 права на спадкування за законом. Вважає, що нотаріус неправомірно визначила належну йому частку спадкового домоволодіння та незаконно видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину домоволодіння на ім`я доньки його брата ОСОБА_3 . Під час розгляду іншої цивільної справи №583/5242/18 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину він дізнався, що малолітня онука його матері не мала права на обов`язкову долю у спадщині після смерті бабусі ОСОБА_5 . В той же час, неправомірними діями державного нотаріуса Кобзар Н.П. було незаконно наділено спадщиною малолітню на той час ОСОБА_3 . Враховуючи, що він довіряв діям державного нотаріуса, повірив її словам, яка запевнила його, що ОСОБА_3 має право на спадкування за законом на 1/4 частину домоволодіння, він не звертався до суду за захистом порушеного права. Вважає, що вказана обставина є поважною, а пропущений строк позовної давності підлягає поновленню. Тому просить визнати причини пропущеного строку для звернення до суду поважними та поновити цей строк; визнати незаконними дії державного нотаріуса Кобзар (нині Збаражської) Н.П. Охтирської міської державної нотаріальної контори щодо видачі на ім`я ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2006 по спадковій справі №48/2006, зареєстроване в реєстрі за №1-108, на 1/4 частину житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину житлового будинку та побутових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , через що внести зміни до виданого на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2006, зазначивши, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заповіту, посвідченого 13.11.2002, за реєстровим №6201, є ОСОБА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15.02.2006 державним нотаріусом Охтирської міської нотаріальної контори Кобзар Н.П. по спадковій справі №48/2006, зареєстроване в реєстрі за №1-108; судові витрати покласти на ОСОБА_3

Від представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дана позовна заява подана до суду поза межами визначеного законодавством трирічного строку позовної давності, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався та міг дізнатися ще, зокрема, в 2006 році, а саме 15.02.2006 коли отримав на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яке має вказівку про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину спадкового майна ОСОБА_3 ще не видано. Також позивач міг дізнатися і дізнався про порушення свого права на частину спадщини в будинку з господарчими спорудами 12.06.2008 та 14.04.2011 при оформленні його спадкових прав іншим нотаріусом - ОСОБА_8 . Також зазначено, що якщо позивач вважає, що нотаріус Кобзар Н.П. діяла незаконно, протиправно, умисно ввела його в оману, він для захисту своїх прав міг звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою. Щодо оформлення спадщини ОСОБА_1 сам дав згоду на передачу 1/4 частини домоволодіння своїй племінниці ОСОБА_3 , оскільки із зазначених свідоцтв про право на частку у спадщині від 15.02.2006 вбачається, що вони отримані в один день, послідовно зареєстровані у спадковому реєстрі. Звертає увагу, що на момент оформлення спадщини ОСОБА_3 мала малолітній вік і здійснювала участь в оформленні правочину, зокрема в БТІ, через законного представника, а саме матір ОСОБА_9 , про що не міг не знати позивач. Крім того, з вимогами щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.02.2006, позивач звертався до суду (справа №583/5242/18, 2/583/213/19) і йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Також ОСОБА_1 в позовній заяві не вказує підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, відзив на позовну заяву вважати письмовою заявою про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач пояснив, що проживали на одному подвір`ї з відповідачкою та її матір`ю. Після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса ходили окремо (він та матір ОСОБА_3 ), хоча і обговорювали це питання. Нотаріус сказала, що є такий закон, відповідно до якого неповнолітня ОСОБА_3 також являється спадкоємцем. Дійсно він вже звертався до суду з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім`я ОСОБА_3 , судовим рішенням йому було відмовлено. Про порушення його права йому стало відомо у 2018 році під час розгляду справи про виселення, що підтверджує той факт, що йому не було відомо, що ОСОБА_3 є власником частину домоволодіння. Тому просили поновити строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засідання проти позову заперечили із зазначених у відзиві на позовну заяву підстав. Відповідачка пояснила, що вона не була присутня у нотаріуса при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, оформленням займалися її мати. Право власності оформила в 2017-2018 роках. Вважає, що нотаріус діяла законно. Просили застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Охтирської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_9 , яка доводиться матір`ю відповідачці, суду пояснила, що з 1986 року проживає по АДРЕСА_1 . З свекрами були в нормальних відносинах, допомагала їм. Про наявність заповіту стало відомо після смерті ОСОБА_5 Вона сама пішла до нотаріуса, яка повідомила, що її дочка як неповнолітня є спадкоємцем після смерті бабусі. Вона написала заяву про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину з позивачем отримували в один день, хоча і кожен окремо. З позивачем все обговорювали, домовилися, що вони на будинок не будуть претендувати, проживатимуть у літній кухні. Потім пішли оформляти в БТІ. Згодом позивач одружився, деякий час спілкувалися після цього, однак почали виникати сварки з дружиною позивача, якій постійно щось не подобалось. Зазначила, що з нотаріусом Кобзар Н.П. особисто вона не була знайома, вперше побачила в нотаріальній конторі. Про заповіт дізналася через 1-1,5 місяці після смерті свекрухи, після чого пішла до державного нотаріуса. Іншого нотаріуса - Багацької О.М. на той час не було. Нотаріус сказала, що вона може написати заяву лише на дочку, що вона й зробила. Про отримання свідоцтва про право на спадщину вона повідомляла позивача, а також він бачив його в БТІ.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідка, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами про спадкове право.

Так ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с. 11).

15.02.2006 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П. посвідчене та зареєстроване в реєстрі за №1-106 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого на підставі заповіту, посвідченого 13.11.2002 за реєстровим №6201, ОСОБА_1 як спадкоємець майна ОСОБА_5 успадкував 3/4 частини спадкового майна, що складається з жилого будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованого на приватизованій ділянці (державний акт не виготовлявся), належного померлій на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого Охтирським міськвиконкомом 04.01.1998 та зареєстрованого в Охтирському БТІ за №8034 в книзі 22 стор. 115. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину спадкового майна ОСОБА_3 ще видано не було (а.с. 8, 12).

Також, 15.02.2006 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П. посвідчене та зареєстроване в реєстрі за №1-108 свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_3 як спадкоємець майна ОСОБА_5 успадкувала 1/4 частину спадкового майна, що складається з жилого будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованого на приватизованій ділянці (державний акт не виготовлявся), належного померлій на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого Охтирським міськвиконкомом 04.01.1998 та зареєстрованого в Охтирському БТІ за №8034 в книзі 22 стор. 115. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини спадкового майна ОСОБА_1 вже видано (а.с. 16).

12.06.2008 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. посвідчене та зареєстроване в реєстрі за №2-1175 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_5 грошові заощадження з процентами, що не заперечується сторонами та підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.10.2019 №57826150 та витягом з реєстру (а.с. 56-58).

14.04.2011 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. посвідчені та зареєстровані в реєстрі за №2-539, №2-541 та №2-543 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_5 : житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на приватній земельній ділянці; житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на приватній земельній ділянці; приватну земельну ділянку площею 0,15 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Шабалтаєве, В`язівська сільська рада (а.с. 13-15).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.10.2018 №141812237 вбачається, що на підставі свідоцтв про право на спадщину від 15.02.2006, зареєстрованих в реєстрі за №1-106 та №1-108, 27.02.2006 до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесені відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 являється власником 3/4 частин вказаного нерухомого майна, ОСОБА_3 - 1/4 частини (а.с. 17-18).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.11.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «Батько» записаний ОСОБА_1 , який доводився сином померлій ОСОБА_5 , а позивачу - рідним братом, що сторонами не оспорюється (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 22.05.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (ст. 2 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи те, що за життя ОСОБА_5 склала заповіт на користь позивача, на момент складення заповіту та на час смерті ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_3 не відносилася до осіб, які мали б право на спадкування незалежно від змісту заповіту, визначених ст. 1241 ЦК України, а також те, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_1 помер за життя своєї матері ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 малолітня на той час ОСОБА_3 не мала право на частку у спадщині після смерті своєї бабусі.

Таким чином, внаслідок помилкових дій державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П., що допустила неправильне застосування закону про спадкування під час оформлення спадкових прав на користь позивача та видала свідоцтва про право на спадщину за законом малолітній ОСОБА_3 , яка не мала право за законом на частку у спадщині, що відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_5 , було порушене спадкове право позивача.

Разом з цим, суду не надано належних та допустимих доказів того, що державний нотаріус Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П. навмисно ввела в оману позивача.

Вирішуючи заяву сторони відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходиться з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

При визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позивач стверджує, що під час оформлення спадкових прав у 2006 році він довірився роз`ясненням нотаріуса ОСОБА_10 про право його малолітньої племінниці ОСОБА_3 на обов`язкову частку у спадщині, а тому погодився з цим і вчасно не оспорив правомірність отримання нею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , через що ним був пропущений строк позовної давності. Тобто, фактично позивач через свою юридичну необізнаність погодився з діями нотаріуса при оформленні спадщини у 2006 році.

Таким чином, отримуючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.02.2006 на частину жилого будинку з господарчими спорудами, позивач був обізнаний, що іншу частину цього домоволодіння успадковує ОСОБА_3 , а тому саме з цього часу, незважаючи на помилкові дії державного нотаріуса, він міг дізнатися, що його право на спадкування порушене, зокрема, ознайомившись з положеннями законодавства, звернувшись до іншого нотаріуса, фахівця в галузі права тощо.

Окрім цього, 12.06.2008 та 14.04.2011 позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на все належне останній майно, а не на його частину.

Юридична необізнаність позивача щодо своїх спадкових прав не може бути визнана поважною причиною пропуску трирічного строку позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 29.08.2019, тобто з пропуском трирічного строку для пред`явлення позову, поважної причини пропуску цього строку не довів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 1216-1218, 1222, 1223, 1241, 1266 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання незаконними дій нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 17 грудня 2019 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко