Дата документу 01.02.2019 Справа № 310/4263/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/4263/18 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/807/230/19
У Х В А Л А

01 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача ОСОБА_2, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Бердянської міської ради, треті особи: міжрайонне управління у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_7, інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2007 року удаваним в частині зазначення покупця з моменту його укладення, визначення покупця за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, визнання осіб співзабудовниками житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності по Ѕ частці на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року вжито заходи забезпечення позову у цій справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку ОСОБА_8 зазначав, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався випадково з ЄДРСР. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху. Надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Апеляційного суду Запорізької області доказів дотримання строків на апеляційне оскарження ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року (зокрема, витягу з ЄДРСР оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а саме 10.08.2018 року). Попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року справа була прийнята до свого провадження та надано скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

06 листопада 2018 року на адресу Запорізького апеляційного суду повернулось поштове відправлення з рекомендованим повідомлення на імя ОСОБА_3, яким йому направлялась копія ухвали судді від 22.10.2018 року, проте була повернута до суду з відміткою відділення поштового звязку «не запит» (а.с. 81-84).

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2018 року копія ухвали від 22.10.2018 року повторно надіслана ОСОБА_3 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_3 отримав зазначені ухвали суду 13 грудня 2018 року (а.с. 87).

Проте, вказані вимоги до теперішнього часу у визначений судом термін не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Оскільки, скаржником не наведено мотивів, за якими можливо визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги, які перешкоджали їй звернутись з апеляційною скаргою в установлений законом строк та не надано доказів дотримання строків на апеляційне оскарження, заява про поновлення строку задоволенню не підлягає.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ч.4 ст. 357, ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Бердянської міської ради, треті особи: міжрайонне управління у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_7, інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2007 року удаваним в частині зазначення покупця з моменту його укладення, визначення покупця за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2007 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, визнання осіб співзабудовниками житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності по Ѕ частці на житловий будинок.

Апеляційну скаргу та матеріали, які додані до неї разом з копією ухвали направити ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.З.Поляков