Справа № 304/17/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 грудня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

секретаря: Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Білоцерковець Юлія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Перечинського районного суду від 20 грудня 2018 року у справі №304/17/18 (Головуючий: Ганько І.І.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року ТОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням мотивуючи тим, що їм належить на праві власності майновий комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з проханням здати в оренду будівлю під літ.«А» вказаного комплексу, на що той при умові підписання відповідного договору оренди погодився. Того ж дня сторони визначили дійсні показники лічильників для обрахування розміру комунальних послуг, які відповідачі за користування орендованим приміщенням зобов`язалися сплачувати. Відтоді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір оренди приміщення так і не підписали, здійснюють у вказаному приміщенні підприємницьку діяльність.

Крім того, відповідачі чинять тиск на директора та вимагають оформити на них право власності на захоплене приміщення.

Оскільки, дії відповідача створюють позивачу перешкоди у реалізації права власника майна, нанесли шкоду підприємству у розмірі 46 982,56 грн..

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 20 грудня 2018 року усунуто ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» перешкоди у користуванні належним йому нежитловим приміщенням № АДРЕСА_2 (площею 43.5 кв.м.) будівлі «А», розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звільнити та передати власнику зазначене приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» по 320 грн. судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як дана справа мала бути закрита на підставі статей 20 та 255 ЦПК України і не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути розглянута в порядку господарського судочинства. Крім того, позов є необґрунтованим та надуманим, обставини не відповідають дійсності у зв`язку з тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є зовсім сторонньою людиною і не має відношення до товариства. Дана обставина не відповідає дійсності у зв`язку з тим, що батько відповідача є засновником товариства, що підтверджується Установчим договором. Жодних документів щодо виходу зі складу засновників суду представлено не було і суд не надав оцінки цим фактам і вирішив спір невірно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» - Свида О.Г., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їх у попередньому судовому засіданні (а.с.190), і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України та не заперечують про розгляд справи у їх відсутності ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 ..

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84068854 від 03 квітня 2017 року об`єкт нерухомого майна АДРЕСА_1 «А» по АДРЕСА_3 на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Перечинської міської ради 01 жовтня 2004 року, належить ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» (форма власності-колективна, правовий режим майна право оперативного управління).

Як вбачається зі змісту позовної і дана обставина не оспорюється відповідачами, що у березні 2017 року між представником позивача і відповідачами була усна домовленість про взяття в оренду належного ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-Сервіс» приміщення за адресою АДРЕСА_1 « АДРЕСА_1 », але договір оренди не уклали. Письмові претензії позивача про звільнення приміщення відповідачами залишено без належного реагування.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Враховуючи наведене та те, що відповідач без будь-якої правової підстави користуються приміщенням № АДРЕСА_2 (площею 43,5 кв.м.) у будівлі « АДРЕСА_1 , що ними не заперечується із посиланням на усну домовленість між сторонами і створюють перешкоди позивачу, як власнику, у користуванні даного приміщення, а тому з метою захисту прав позивача, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, що дана справа повинна розглядатися не в порядку цивільного судочинства, а в порядку господарського судочинства не ґрунтується на фактичних обставинах справи та вимогах закону, а інші доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Білоцерковець Юлія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Перечинського районного суду від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набираєзаконної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой