Справа № 463/2495/17 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/2465/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» - ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Жовніра Г.Б. від 10 жовтня 2018 року у справі за позовому ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_7, за позовом третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року призначено у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_7 та позовом третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1. Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_3 у Договорі №3 про спільну діяльність від 03.09.2001р., що розташований напроти друкованого тексту «Сторона-2: ОСОБА_3» тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2. Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_3 у змінах до доповнення до Договору №3 про спільну діяльність від 05.11.2001р., що розташований напроти друкованого тексту «Сторона-2: ОСОБА_3» тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3. Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_2 у Договорі №4 про спільну діяльність від 03.09.2001р., що розташований напроти друкованого тексту «Сторона-2: ОСОБА_2» тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

4. Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_2 у змінах до доповнення до Договору №4 про спільну діяльність від 05.11.2001р., що розташований напроти друкованого тексту «Сторона-2: ОСОБА_2» тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79005, м. Львів, вул.Липинського, 54), попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_5 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» про призначення по справі почеркознавчої експертизи. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, внаслідок чого судом порушено норми ст. 105 ЦПК України та порушено норми матеріального права, а саме ст.. 63 ЦК УРСР. Зазначає, що відповідачі визнали обставини, зазначені позивачами в частині того, що примірники спірних договорів №3,№4 від 03.09.2001 року та зміни і доповнення до них від 05.11.2001 року дійсно були виготовлені головою ОСББ «Кайзервальд-Львів» і ним передавались для підписання. Вказує, що договори були підписані відповідачами особисто. Однак, якщо навіть припустити, що спірні договори могли бути підписані не відповідачами, то такі могли б бути визнані недійсними за позовами саме відповідачів, якщо б вони були не згідні з тими правами та обовязками, які у них виникли внаслідок укладення від їх імені оспорюваних договорів. Зазначає, що оспорювані договори однозначно схвалені відповідачами та виконані ними в повному обсязі, а саме відповідачі на підставі оспорюваних договорів прийняли участь у будівництві будинку №19А на вул. Харківській у м. Львові та на підставі на наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 07.12.2010 року отримали свідоцтва про право власності на відповідні частини цього будинку. Звертають увагу, що вказані обставини свідчать про виникнення у відповідачів на підставі оспорюваних договорів прав та обовязків не залежно від тієї обставини, чи підписували вони особисто вказані договори. Вказує на те, що висновки експертизи не матимуть жодного значення для правильного вирішення спору.

В судове засідання окрім відповідача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8 решта учасників справи (їх представники) не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підтримання скарги, представника позивача ОСОБА_5 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» - ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8 в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовних заяв та заяв про збільшення та доповнення підстав позову, клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи, апеляційної скарги та відзиву на неї, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 103, п.5 ч.1 с т. 252, ст. 109 ЦПК України та призначаючи експертизу, виходив з того, що як вбачається з матеріалів справи позивач оспорює Договори про спільну діяльність №3, 4 від 03.09.2001 року зі змінами до доповнення від 05.11.2001р., укладені між сторонами, серед іншого і з цієї підстави, що вони не підписувались відповідачами. Отже обставини, які представник позивача просить встановити шляхом проведення експертного дослідження, мають значення для справи, стосуються предмета спору і потребують спеціальних знань у почеркознавчій сфері, тому у справі слід призначити судову почеркознавчу експертизу.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

10 квітня 2018 року позивачем ОСОБА_5 подано письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому просить визначити місце проведення експертизи у Львівському науково-дослідного інституті судових експертиз, на вирішення експертизи поставити питання: Ким, ОСОБА_3 чи іншою особою виконаний підпис, що розташований навпроти друкованого тексту «Сторона ОСОБА_3 у договорі про спільну діяльність №3 від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до нього від 05.11.2001р.? Ким, ОСОБА_2 чи іншою особою виконаний підпис, що розташований навпроти друкованого тексту «Сторона ОСОБА_2 у договорі про спільну діяльність №4 від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до нього від 05.11.2001р.?

Аналогічне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи також було заявлено представником третьої особи із самостійними вимогами ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Клопотання мотивують тим, що оскільки предметом заявлених позовів є визнання недійсними договорів про спільну діяльність № 3, 4 від 03.09.2001 та змін до доповнень до них від 05.11.2001р з тих підстав, що підписи відповідачів в договорах виконані не ними особисто, для підтвердження чи спростування даної обставини необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавства, отже для вирішення справи, просить призначити по справі судову почеркознавчу експертизу та поставити на її вирішення вказані в клопотанні питання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 заявлено позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_7 про визнання Договору №3 про спільну діяльність від 03.09.2001 р. зі змінами до доповнення до договору №3 від 05.11.2001р. між ОСОБА_3 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» та Договір №4 про спільну діяльність від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до договору №4 від 05.11.2001р. між ОСОБА_2 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» - недійсними в частині членства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ОСББ «Кайзервальд-Львів» та визнання їх підписів в договорі №3 про спільну діяльність від 03.09.2001 р. зі змінами до доповнення до договору №3 від 05.11.2001р. між ОСОБА_3 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» та Договір №4 про спільну діяльність від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до договору №4 від 05.11.2001р. між ОСОБА_2 та ОСББ «Кайзервальд-Львів», як підписів фізичних осіб співвласників кв. №3 в будинку №19 на вул. Харківській у м. Львові та просив встановити факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є та ніколи не були членами ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Крім цього, третя особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання Договору №3 про спільну діяльність від 03.09.2001 р. зі змінами до доповнення до договору №3 від 05.11.2001р. між ОСОБА_3 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» та Договір №4 про спільну діяльність від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до договору №4 від 05.11.2001р. між ОСОБА_2 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» - недійсними в частині членства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ОСББ «Кайзервальд-Львів» та визнання їх підписів в договорі №3 про спільну діяльність від 03.09.2001 р. зі змінами до доповнення до договору №3 від 05.11.2001р. між ОСОБА_3 та ОСББ «Кайзервальд-Львів» та Договір №4 про спільну діяльність від 03.09.2001р. зі змінами та доповненнями до договору №4 від 05.11.2001р. між ОСОБА_2 та ОСББ «Кайзервальд-Львів», як підписів фізичних осіб співвласників кв. №3 в будинку №19 на вул. Харківській у м. Львові та просив встановити факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є та ніколи не були членами ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 12 Цього ж Кодексу, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Крім цього за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Також, відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно ж ст. 176 ЦПК України, Ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців;

4) у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки;

5) у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки;

6) у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік;

7) у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік;

8) у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки;

9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості;

10) у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Ст. 77 81 ЦПК України також передбачено: Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у звязку з повідомленням ним або членом його сімї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обовязок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 89 ЦПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. уд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (імя, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За ст. 110 ЦПК України, Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Також ст. 209 ЦПК України передбачає, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Крім цього параграф 3 глави 6 розділу ІІІ ЦПК України передбачає порядок зясування обставин справи та дослідження доказів.

Статтями ж 263-265 передбачено вимоги, які повинен дотримуватись суд при постановлені рішення за наслідками розгляду справи.

При аналізі по суті вказаних норм закону колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції при здійсненні розгляду справи в межах заявлених підстав та предмету позову зобовязаний повно та всебічно зясувати не лише предмет, підстави позову і обставини, на які посилався позивач у позовній заяві, як предмет доказування, але, також і ті обставини та правовідносини, які мали місце між сторонами та стосуються предмету доказування у справ та які непрямо, завуальовано або помилково вказані у позовній заяві, що може мати місце виключно після надання вичерпних пояснень усіма учасниками у справі, дослідження доказів наданих сторонами, вчинення інших процесуальних дій по справі.

При цьому головуючий суддя у справі наділений дискреційними повноваженнями, що стосується надання можливості сторонам представити свою справу, свої аргументи та доводи, а також докази на підтвердження заявлених позовних вимог їх заперечень та обраних способів захисту.

Такі повноваження головуючого судді по справі при вчиненні певних процесуальних дій можуть бути перевірені у певних випадках (що має місце у даному випадку), однак виключно у певних межах, зокрема, у частині дотримання порядку встановленого законом щодо вчинення певної процесуальної дії, не допущення свавільності при їх вчиненні, тощо.

Однак суд вищої інстанції не вправі втручатись у процесуальні дії головуючого судді при розгляді справи по суті вказуючи свою думку щодо того чи іншого процесуального питання, зокрема, порядку ведення справи, отримання, дослідження того чи іншого доказу, детально перевіряти необхідність отримання чи не отримання того чи іншого доказу для вирішення справи по суті та співставлення такої необхідності із заявленими позовними вимогами, підставами позову, тощо.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що підстав вважати, що призначена судом експертиза виходить за межі чи не стосується предмету доказування немає та доводів щодо цього сторони не надали. Відповідно підстав вважати дії головуючого при постановленні вказаної оскаржуваної ухвали свавільними немає, зважаючи, також, і на обґрунтування судом першої інстанції вчинення такої процесуальної дії.

Крім цього, сторонами не наведено доводів щодо порушення судом порядку встановленого законом, що стосується вчинення такого роду процесуальної дії як призначення експертизи.

Наведені ж заперечення сторони відповідачів щодо відсутності необхідності у призначенні такої експертизи для предмету доказування слід вважати такими, що виходять за межі тих питань, на які суд першої інстанції може надати відповідь при вирішенні питання про призначення експертизи на відповідній стадії розгляду справи, детально проаналізувавши усі доводи обох позивачів та співставивши їх із предметами та підставами позовів та можливими наслідками, які матимуть такі для учасників справи. Питання, про які вказують відповідачі, у тому контексті у якому вони висвітлені, на даній стадії розгляду справи слід вважати поставлені ними передчасно.

З наведеного вбачається, що доводи викладені в апеляційній скарзі та у поясненнях відповідачів є практично у своїй більшості доводами, що стосуються суті вирішення спору, його наслідків, тощо.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_9