Справа № 350/973/19
Номер провадження 2/350/430/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Морис В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної Іпотечної Установи та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ"Банк"Фінанси та Кредит" про зняття арешту, суд -
Банк звернув увагу на те, що обтяжувачем за кредитним та іпотечним договором є ДІУ, тому для вирішення питання, що стосуються обтяжень майна, пропонували звернутись до ДІУ.
Таким чином, не зважаючи на те, що борг, у зв`язку із виникненням якого було накладено арешт на належне позивачці майно, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує її законні права та інтереси щодо володіння, користування та розпорядження майном, власником якого вона являється.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник адвокат Родіков І.С., подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Справу просить розглянути у його відсутності, згідний на заочний розгляд справи.
В судове засідання відповідачі Державна іпотечна установа та уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ"Банк"Фінанси та Кредит" не з`явилися з невідомих суду причин та не повідомили суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.
У відзиві на позов (а.с.21-28) представник відповідача Державної іпотечної установи Тодосієнко В.М., надав свої заперечення та доводи, наголосив, що позивачка повинна була сплачувати (повертати) кошти на рахунок Державної іпотечної установи та просив суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав :
Позивачка звернулась до нового кредитора - Державної іпотечної установи - з проханням зняти арешт з належного їй будинку у зв`язку з повним погашенням заборгованості по кредитному договору.
У відповіді на звернення позивачки від 24.04.2019 року (а.с.11) Державна іпотечна установа визнала факт сплати ОСОБА_1 у рахунок погашення її зобов`язань за кредитним договором суми 141673,66 грн., але у зв`язку з тим, що ліквідатор АТ «Банк «Фінанси та кредит» не перерахував сплачені позивачкою кошти на рахунок Державної іпотечної установи, у скасуванні арешту на належний їй будинок позивачці було відмовлено.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом.
У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» визначено, що у спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави /іпотеки/ або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, залучаються заставодержатель /іпотекодержатель/ і кредитор.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.527 ЦК України Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
У даному випадку, як вбачається із наданих суду копій довідки АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та квитанцій №1 і №2/а.с.12, 69/, позивачка повністю виконала свої зобов`язання за договором, заборгованість у неї відсутня.
Вказані обставини підтверджені належними доказами та фактично відповідачами не оспорюються, як вбачається із заперечень відповідача Державної іпотечної установи.
Враховуючи наведене, підстави для подальшого перебування в іпотеці належного позивачці майна, а саме домоволодіння під АДРЕСА_1 на даний час відсутні.
Суд не приймає до уваги заперечення відповідача Державної іпотечної установи, викладені у відзиві на позов від 21.06.2019 року №4765/15(а.с.2129 про те, що позивачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про зміну кредитора. Направлення Державною іпотечною установою на адресу позивачки повідомлення про відступлення права вимоги за №7475/11/2 від 15.10.2015р і вручення, не знайшло свого підтвердження ні в судовому засіданні, ні в матеріалах справи. У Пункті 3.4. Договору кредитної лінії вказано, що «Банк може повідомляти Позичальника по телеграфу, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленням чи шляхом доставки нарочним Позичальнику по зазначеній адресі». Виходячи з цього, позивачка ОСОБА_1 жодним із передбачених п.3.4 договору способом не була належним чином повідомлена про зміну кредитора/у відповідача ДІУ відсутні будь-які відомості про вручення повідомлення/.
Також в судовому засіданні спростовано посилання представника відповідача ДІУ про те, що позивачка не надала жодного належного, достовірного і достатнього доказу того, що вона достроково погасила кредит. Дана обставина спростована довідкою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 05.03.2019 року №083-1-1-1079/19 та квитанціями №1 і №2 від 02.02.2016 року/а.с.12, 69/.
Таким чином, вимоги позивачки про зняття арешту з будинку обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. та керуючись ст.ст.76, 89, 90, 130, 141, 258, 259, 263, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до Державної Іпотечної Установи та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк"Фінанси та Кредит" про зняття арешту - задоволити.
Зняти арешт (заборону відчуження) з будинковолодіння АДРЕСА_1 , накладену 19.08.2008 року нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу Присяжнюк С.М., зі змінами, внесеними до Державного реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в частині зміни Іпотекодержателя з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу, та виключити таке обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М.Бейко