Справа № 462/6332/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/326/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24 листопада 2017 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Богданівка» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ЛКП «Богданівка» 31 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, і просив стягнути з відповідачів, які є мешканцями квартири АДРЕСА_1, що знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Богданівка», заборгованість за житлово- комунальні послуги. За період з 01.01.2007 по 01.10.2012 у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 9499,35 грн, що складається: за утримання будинку і прибудинкової території -2704,53 грн, за центральне опалення - 5960, 79 грн, за гаряче водопостачання - 834,03грн.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Богданівка» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3385,52 грн. та судові витрати у розмірі 121,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що дана справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, оскільки його сім'я з 2013 року проживає за іншою адресою. Крім цього, вказує, що між ним та ЛКП «Богданіка» не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, відтак вважає, що вимоги позивача безпідставні. Вказує, що позивач звернувся до суду із даним позовом з пропуском позовної давності. Посилається на те, що районним судом не було досліджено висновки експертизи, акти та приписи щодо незадовільного технічного стану конструктивних елементів квартири та щодо не усунення зі сторони ЛКП «Богданівка» недоліків у роботі водопровідної мережі. Звертає увагу, що рахунок за спожиту теплу воду є безпідставним, оскільки у зв'язку з відсутністю гарячої води у квартирі сім'я використовує для підігріву води електричний бойлер. Просить рішення суду скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, проте в судове засідання його представник не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у період виникнення заборгованості за комунальні послуги проживали у АДРЕСА_2, що складається з однієї кімнати, загальною площею 29,7 кв.м. Квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку . Квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 30 травня 1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією.

Будинок АДРЕСА_3 у м. Львові знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Богданівка».

Відповідно до ст. 20 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875 ІV споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів перед ЛКП «Богданівка» у період з 01.01.2007 року по 01.10.2012 становить: за утримання будинку і прибудинкової території -2704,53 грн, за центральне опалення - 5960, 79 грн, за гаряче водопостачання - 834,03грн.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу .

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-214 цс14.

Враховуючи наведене, задовольняючи позовні вимоги у межах позовної давності, районний суд вірно виходив з того, що ЛКП «Богданівка» звернулося до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості лише у жовтні 2012 року, що визнали сторони та підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 8 лютого 2013 року про скасування судового наказу (а.с.5 т.1) , та стягнув заборгованість за період з 1.10.2009 по 1.10.2012 у розмірі 2246,46грн за центральне опалення, 965,86 грн - утримання будинку та прибудинкової території.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи у квартирі відповідачів встановлено прилад обліку водопостачання, що стверджується актом реєстрації лічильників від 09.03.2006. Згідно акту проведення повірки від 01.04.2010 показники лічильника споживання гарячої води незмінні (а.с. 140 т.1). Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за гаряче водопостачання за вищезазначений період у розмірі 173,20 грн. Тому рішення суду слід змінити, зменшивши розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 до 3 212,32 грн, з яких 2246,46грн - заборгованість за центральне опалення, 965,86 грн - утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки.

Відповідачі проживають у квартирі у будинку, який знаходиться на обслуговуванні у ЛКП «Богданівка», а тому вони зобов'язані і за відсутності договору сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги, оскільки відповідно до ст.11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки, а між сторонами фактично виникли цивільно-правові відносини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.37, п.38 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору термін або відмови від підписання акта претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

При вирішенні спору суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що надання позивачем послуг неналежної якості у період з 01.01.2007 року по 01.10.2012 не доведено належними та допустимими засобами доказування, оскільки за вказаний період не було складено жодного акту щодо неякісних послуг.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із зміною судового рішення з ОСОБА_3 слід стягнути за користь ЛКП «Богданівка» 80,38 грн судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24 листопада 2017 року змінити в частині розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Богданівка» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3212 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Богданівка» 80 грн. 38 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 31.01.2019р.

Головуючий

Судді