З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/6779/19
пр. № 2/336/3619/19
м. Запоріжжя 17 грудня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Когут С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1993 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
В даному будинку зареєстрований і відповідач по справі, який не є членом родини позивача та був зареєстрований за проханням на час його навчання.
Однак останній у будинку не мешкає з 2014 року без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих його речей у будинку не має.
У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку.
Своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, не подавали відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1993 року вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією вказаного свідоцтва.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.
Як зазначає позивач, у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який не є членом родини позивача та який у добровільному порядку не знявся з реєстрації
Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За позовом позивач зазначає, що з 2014 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою.
І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом від 30.09.2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін