Справа № 289/2076/18
Провадження №2/283/116/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача, представника позивача ОСОБА_2

відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним пункту 4 Договору № 8 від 05 квітня 2017 року « Про дострокове припинення зобовязань та розірвання Договору від 01 лютого 2017 року № 2 « Про надання правої допомоги » в частині відсутності матеріальних претензій та стягнути кошти в розмірі 15 тис. грн. як зайво сплачені за договором,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_4

Розпорядженням голови Радомишльського районного суду від 02 листопада 2018 року справу передано до розгляду Малинському районному суду Житомирської області.

З уточненням та зміною позовних вимог позивач позов підтримала повністю.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 01 лютого 2017 року між нею та членом ради адвокатів Житомирської області адвокатом ОСОБА_4 укладено Договір № 2« Про надання правової допомоги ». (далі Договір № 2 ).

На виконання умов Договору, 01 лютого 2017 року, ОСОБА_3 в присутності свого чоловіка ОСОБА_5, передала відповідачеві кошти в розмірі 500 долари США ( що станом на день укладення договору становило 13540 грн.) та 14500 грн., тобто всього 28040 грн.

На час укладення Договору № 2 перед адвокату ставилась задача підготувати апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайоного суду Київської області від 29 серпня 2011 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_6 до Васильківської міської ради, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно.

Однак з незрозумілих для позивача підстав, ОСОБА_4 через два місці після укладення Договору № 2 відмовився від надання правової допомоги та надав позивачу для підпису Договір № 8 від 05 квітня 2017 року « Про дострокове припинення зобовязань та розірвання Договору від 01 лютого 2017 року « 2 « Про надання правої допомоги » ( далі Договір № 8), який ОСОБА_3 підписала не читаючи та вникаючи у зміст даного Договору.

Вважає, що таким чином адвокат ОСОБА_4 шахрайським способом заволодів її власними коштами в розмірі 15 тис. грн., оскільки розмір роботи, яка була виконана адвокатом за укладеним між сторонами Договором № 2 вона оцінює в розмірі 12 тис. грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 позов не визнав повністю.

23 листопада 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №324, виданого Житомирською обласною кваліфікаційно дисциплінарною комісією адвокатури 10 червня 2002 року, здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

01 лютого 2017 року до нього звернулась ОСОБА_3 з метою отримання консультації щодо успадкування нею нерухомого майна після смерті її діда ОСОБА_8, який помер 07 листопада 1970 року, а саме житлового будинку № 2 по провулку Хасанівському в м. Василькові Київської області.

Позивач вважала, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2011 року ухвалене у справі за позовом ОСОБА_6 до Васильківської міської ради, ОСОБА_7,третя особа Васильківська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно є незаконним, оскільки у рішенні суду зазначено про фізичну особу ОСОБА_9, рідного брата її діда, якого насправді ніколи не існувало. На підтвердження даної версії ОСОБА_3 передала адвокату ряд документів, які вона раніше отримала за допомогою свого представника ОСОБА_10

Ознайомившись з даними документами, відповідач погодився надати позивачу правову допомогу та уклав з останньою Договір № 2.

Відповідно до п.п.3.1,3.4 п.3 Договору, розмір гонорару за надану правову допомогу був визначений за домовленістю сторін у фіксованій сумі в розмірі 17710 грн., які були сплачені ОСОБА_3, внесенням авансу в безготівковій формі в розмірі 500 грн. на поточний рахунок позивача в АТ КБ « Приватбанк » згідно рахунку № 1 від 01 лютого 2017 року та внесенням авансу готівкою в розмірі 17210 грн. згідно рахунку № 2 від 01 лютого 2017 року.

Вся сума отриманих коштів були належним чином відображена у Книзі обліку доходів і витрат.

На виконання умов Договору, ОСОБА_4 надав правову допомогою та з цією метою отримав рішення Васильківського районного суду від 22 вересня 1969 року та рішення Васильківського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року, копії архівних довідок про народження ОСОБА_11 та ОСОБА_9А, фотокопії метричного запису про народження ОСОБА_11 та ОСОБА_9, ознайомився з матеріалами спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_12, з відповідями Радомишльської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства Київської обласної ради « Західне бюро технічної інвентаризації » та вивчив інші документи, що були необхідні для надання правової допомоги ОСОБА_3

ОСОБА_4А неодноразово їздив до м. Києва в Центральний державний історичний архів України, до м. Васильків за місцем знаходження Васильківського міськрайонного суду.

Жодних зобовязань щодо підготовки та подання апеляційної скарги на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2011 року, відповідач на себе не приймав та умовами Договору дане не передбачено.

В період дії Договору № 2, ОСОБА_3 звернулась до іншого спеціаліста в галузі права ОСОБА_2, який їй підготував та подав апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року.

На підставі отриманих документів та здобутих даних, ОСОБА_4 повідомив позивачу, що насправді існує така людина як ОСОБА_13, однак ОСОБА_3 продовжувала заперечувати дане та наполягала саме на своєї версії.

Після даного відповідач вирішив достроково розірвати Договір № 2 та повідомив про дане ОСОБА_3, остання погодилась з цим і 05 квітня 2017 року був підписаний Договір № 8 від 05 квітня 2017 року.

Пунктом 5 вищезазначеного Договору також підтверджується розмір та сума гонорару, отриманого відповідачем на виконання основного договору про надання правової допомоги.

Будь яких претензій при підписані як Договору №2 так і Договору № 8, ОСОБА_3 не предявляла.

Відповідач вважає, що належним чином виконав свій професійний обовязок та надав правову допомогу позивачеві у повному обсязі відповідно до умов договору.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є неналежне виконання адвокатом на думку позивача зобовязань за Договором № 2 « Про надання правової допомоги » та як наслідок ОСОБА_3 вражає недійсним п.4 Договору № 8 від 05 квітня 2017 року «Про дострокове припинення зобовязань та розірвання Договору від 01 лютого 2017 року № 2 «Про надання правої допомоги», яким передбачено, що Договір № 2 є розірваним, а всі зобовязання сторін за Договором № 2 є припиненим з моменту підписання сторонами Договору № 8, будь яких претензій в тому числі майнового та немайнового характеру сторін одна до іншої з приводу виконання умов Договору № 2 та Договору № 8 відсутні, в частині відсутності матеріальних претензій та просить стягнути з відповідача зайво сплачені нею кошти за Договором № 2 в розмірі 15 тис. грн.

Недійсний правочин відповідно до частини першої статті 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, у зв'язку з чим вирішення питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним п.4 Договору № 8 та стягнення з ОСОБА_4 коштів в розмірі 15 тис. грн. залежить від доведеності обставин невиконання адвокатом ОСОБА_4 умов Договору № 2, який позивачем не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із статтею 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 50676-VI (далі - Закон), договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

За договором про надання послуг виконавець зобов'язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов'язку з її надання.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, і сторони не заперечують, що 01 лютого 2017 року між ОСОБА_3 та членом ради адвокатів Житомирської області адвокатом ОСОБА_4 укладено Договір № 2, відповідно до умов якого ОСОБА_3 як клієнт доручила, а ОСОБА_4 як адвокат прийняв на себе зобов'язання на представництво її прав і законних інтересів та надання їй правої допомоги у цивільних, адміністративних справах, кримінальних провадженнях, у судах загальної юрисдикції, адвокат наділяється правом підписувати всі процесуальні та інші документи та звернення, витребувати документи та звернення, надавати клієнту консультації в правових питаннях, а клієнт зобовязується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги. ( пункт 1 Договору).

Відповідно до п.п.3.1,3.2,3.4 п.3 Договору № 2 за надання правової допомоги оплата гонорару здійснюється клієнтом за системою погодинної оплати, шляхом оплати згідно виставленого адвокатом рахунку, у якому вказується кількість годин, витрачених на справу, надання послуги та їх вартість, а також усі витрати адвоката протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку. Оплата гонорару може здійснюватися шляхом авансування.

Усі платежів по Договору проводяться в гривнях. Сторони за взаємною згодою можуть визначити гонорар у фіксованій сумі.

У пункті 6.1 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання та діє, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи клієнта до 30 квітня 2017 року включно. ( а.с. 55-57).

На виконання умов Договору № 2 ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_4 обумовлену між сторонами вартість послуг у фіксованій сумі в розмірі 17710 грн., з яких 500 грн. були сплачені ОСОБА_3, внесенням авансу в безготівковій формі в розмірі 500 грн. на поточний рахунок позивача в АТ КБ « Приватбанк » згідно рахунку № 1 від 01 лютого 2017 року та 17210 грн. внесенні як аванс готівкою згідно рахунку № 2 від 01 лютого 2017 року. ( а.с. 60,61, 201).

Доходи отримані ОСОБА_4 відображені у книзі обліку доходів і витрат , яку ведуть фізичні особи підприємці і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність. ( а.с. 62 -66).

Акти здавання приймання послуг з надання правової допомоги від 13 лютого 2017 року, 14 березня 2017 року та 04 квітня 2017 року щодо виконання умов Договору, ОСОБА_3 підписала без будь яких застережень. ( а.с. 67-69).

Матеріалами справи та дослідженими судом доказами доведено, що при укладені Договору № 2 « Про надання правової допомоги » від 01 лютого 2017 року, між сторонами досягнуто згоди із усіх істотних умов: предмет, умови та порядок його виконання, порядок оплати, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, угода укладена в письмовій формі, сторони угоди мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін біло вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Будь яких зауважень зі сторони ОСОБА_3 при укладені договору не надходило.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

05 квітня 2017 року між сторонами укладено Договір № 8 « Про дострокове припинення зобовязань та розірвання Договору № 2 від 01 лютого 2017 року « Про надання правої допомоги ».

Відповідно до п.2 Договору , адвокатом було розяснено клієнту причини, що потягли ініціювання ним дострокового припинення зобовязання та розірвання Договору №2, а також вчасно повідомлено клієнта про всі можливі наслідки розірвання договору.

Пунктом 4 Договору (який позивач просить визнати недійсним) передбачено, що Договір № 2 є розірваним, а всі зобовязання сторін за Договором № 2 є припиненим з моменту підписання сторонами Договору № 8, будь яких претензій в тому числі майнового та немайнового характеру сторін одна до іншої з приводу виконання умов Договору № 2 та Договору № 8 відсутні.

Позивач не погоджується з цим пунктом , вважаючи, що у неї залишились матеріальні претензії, у звязку з неналежним виконанням адвокатом своїх обовязків та просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 15 тис. грн., які як вона вважає є різницею між сумою, що нею була сплачена адвокату в розмірі 28040 грн. при укладені Договору № 2 та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Однак в ході розгляду справи ОСОБА_3 не змогла пояснити суду, які ж саме обовязки виконані адвокатом неналежним чином і з яких саме міркувань вона виходила, оцінюючи надану адвокатом ОСОБА_4 правову допомогу саме в розмірі 12 тис. грн.

Позивачем не надано суду і доказів того, що умовами Договору № 2 було передбачено обовязок відповідача підготувати та подати апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайоного суду Київської області від 29 серпня 2011 року.

В судовому засіданні позивач не підтвердила жодними належними доказами факт передачі ОСОБА_4 коштів в розмірі 500 долари США та 14500 грн.

Показання свідка ОСОБА_5 цих обставин також не підтверджують.

В той же час відповідач, заперечуючи по суті позову, надав суду копії документів про внесення ОСОБА_3 авансу в безготівковій формі в розмірі 500 грн. на поточний рахунок позивача в АТ КБ « Приватбанк » згідно рахунку № 1 від 01 лютого 2017 року та внесенням авансу готівкою в розмірі 17210 грн. згідно рахунку № 2 від 01 лютого 2017 року.

Саме ця сума коштів ( 17710 грн.) зазначена і в п.5 Договору № 8.

Суд вважає, що дані докази підтверджують отримання відповідачем за надані послуги обумовлену між сторонами суму коштів в розмірі 17710 грн., які відображені у книзі обліку доходів і витрат.

Враховую вищевикладене, суд вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись статтями 13,81,141,263-265,354 ЦПК України, на підставі статей 203,215,216,632,903 ЦК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання недійсним пункту 4 Договору № 8 від 05 квітня 2017 року « Про дострокове припинення зобовязань та розірвання Договору від 01 лютого 2017 року № 2 « Про надання правої допомоги » в частині відсутності матеріальних претензій та стягнути кошти в розмірі 15 тис. грн. як зайво сплачені за договором, відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_14