Справа № 520/5014/19
Провадження № 2/520/2832/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі -Шпак К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та усунення від права на спадкування, суд -
У квітні 2019 року ОСОБА_1 ,уточнивши позовні вимоги, звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою доОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приморська державна нотаріальна контора у м.Одеса про встановлення факту проживання за адресою: АДРЕСА_1 більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2013 року, однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , 1960 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та усунення відповідача від права на спадкування.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.03.2019 року по вищевказаній справі було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.03.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючисьна те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , позивач проживала спільно з ОСОБА_3 з 2013 року і до дня її смерті однією сім`єю, мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство, допомагали один одному та спільно несли витрати. У 2009 році помер чоловік ОСОБА_4 , а у 2015 році померла донька ОСОБА_5 , з цього часу стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився, у 2017 році вона перенесла операцію, не могла самостійно себе обслуговувати, потребувала догляду та турботи, за час сумісного проживання ніхто з родичів не цікавився їх життям, не відвідував, матеріально не допомагав, остання не працювала та не мала пенсії, окрім періодичних поштових грошових переказів з боку матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протягом всього періоду хвороби ОСОБА_1 самостійно надавала ОСОБА_3 допомогу. Окрім того, ОСОБА_1 за власний рахунок оплачувала послуги перевезення до лікарні, де допомагала її пересуватись та супроводжувала, купувала лікарські засоби, продукти питання. Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 вона постійно проживала разом з нею, здійснювала постійний догляд, то вважає себе такою що прийняла спадщину і бажає оформити свої спадкові права. Проте, рідний дядько спадкодавця, який є відповідачем у справі, також звернувся з заявою до нотаріуса та бажає оформити свої спадкові права. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 протягом часу проживання спадкодавця разом із ОСОБА_1 , не навідував останню, не цікавився її здоров`ям, не доглядав, не допомагав її матеріально, морально та фізично. Після смерті ОСОБА_3 дядько не приймав участі в організації та здійсненні поховання. Таку поведінку відповідача позивач розцінює як нехтування обов`язками щодо надання допомоги спадкодавцю на її утримання, допомоги по лікуванню. Крім того, позивач вказує, що протягом спільного проживання несла витрати по сплаті комунальних послуг по квартирі, проведенню ремонту, придбавала продукти харчування, організувала поховання як ОСОБА_3 так і поховання її доньки ОСОБА_5 . Коли позивач ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, нотаріусом було письмово роз`яснено, що на підставі її заяви було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , однак для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем необхідно звертатися з позовом до суду./а.с.106/.
Таким чином, ОСОБА_1 просить суд встановити факт її спільного проживання з 2013 року з ОСОБА_3 по день її смерті, тобто понад п`ять років; також просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та усунути відповідача від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .
Представник позивача ОСОБА_7 до судового засідання з`явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, до канцелярії суду надійшла письмова заява ОСОБА_2 від 30.09.2019 року, із якої вбачається, що йому відомо, що у провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем четвертої черги та усунення від спадщини. Відповідач зазначає, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Після того, як йому стало відомо про смерть ОСОБА_3 він своєчасно звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі з відповідною заявою щодо оформлення спадщини та надав документи, що підтверджують родинні відносини з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, у заяві вказано, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, враховуючи його місцезнаходження./а.с.146, т.2/.
Представник третьої особи Шостої Одеської нотаріальної контори Пенчев К.Л. до судового засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу за їх відсутності.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши позивача та її представника, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , дослідивши матеріали спадкової справи № 156/2018р., приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2018 року /а.с.17/.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_2 , іншого майна не має.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з норами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За життя ОСОБА_3 заповіт не залишила.
Судом встановлено, що спадкоємці першої та другої черги за законом відсутні, оскільки чоловік спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , її донька - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її мати - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідним дядько спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується доказами, які є в матеріалах справи та який своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення спадщини. Однак, у подальшому звернувся з заявою до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі, якою відкликав свою заяву та відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Крім того, до суду надійшла письмова заява, якою відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.
Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину фактично або подавали б заяви про прийняття спадщини відсутні.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання більш 5 років ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю у період з 2013 року по час смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, це підтверджується копією спадкової справи № 156/2018 року; довідкою КП ЖКС «Чорноморський» від 01.11.2018 року з місця проживання про те, що ОСОБА_1 з 2013 року проживала у квартирі АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заявами сусідів за будинком АДРЕСА_2 , які засвідчені посадовою особою ЖКС «Чорноморський»; знаходження ОСОБА_17 на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, при цьому всі витрати, в тому числі на ліки, сплачувала ОСОБА_1 , що підтверджується листами КЗ «Міська клінічна лікарня № 1»; копії квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру у період з 2013-2018 роки, платником яких є ОСОБА_1 ; копія договору підряду та кошторис на виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 , у якому замовником є ОСОБА_1 ; договір-замовлення на ім`я ОСОБА_1 та рахунок фактури від 25.09.2015 року на організацію проведення поховання доньки спадкодавця ОСОБА_5 , договір-замовлення та кошторис на ім`я ОСОБА_1 на організацію проведення поховання спадкодавця ОСОБА_3 від 20.04.2018 року.
Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази та пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 в сукупності дозволяють стверджувати, що між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 дійсно існували стосунки, які притаманні ознакам сім`ї, оскільки понад 5 років до дня смерті останньої вони проживали однією сім`єю, і всі оточуючі сприймали їх як сім`ю, із спільними правами та обов`язками, хоча фактично з 2009 року ОСОБА_1 допомагала та підтримувала ОСОБА_3 , у період 2012 року остання перенесла мікроінсульт та запропонувала позивачу проживати разом з нею, позивач у 2012-2013 роки здійснила ремонт та переїхала до ОСОБА_3 та увесь час надавала необхідну допомогу, ніколи ОСОБА_3 не скаржилась на позивача, будь-якої допомоги з боку інших осіб або відповідача не було, тому існують вагомі підстави вважати що їх відносини мали ознаки сімейних, та у суду немає сумніву у встановленні факту проживання зі спадкоємцем більш 5 років.
Згідно з положеннями ч.2 та ч.4 ст.3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до матеріалів спадкової справи №156/2018р, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 своєчасно, протягом шестимісячного терміну, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Письмовою відповіддю №1871/02-14 від 14.05.2018р. державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О. було повідомлено, що згідно заяви ОСОБА_1 за № 385 від 14 травня 2018 року було заведено спадкову справу № 156/2018 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем звернутись з позовом до суду.
Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права власності у порядку спадкування, судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Абзацем 2 п.2 зазначеної постанови Пленуму визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті ОСОБА_3 .
Визнання факту проживання ОСОБА_3 та позивача однією родиною не менше п`яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання її спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Отже, встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Суд вважає, що задоволення позову не порушує права та інтереси відповідача, оскільки останній письмово відкликав свою заяву та відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , до суду надійшла письмова заява, якою відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, позивач зазначає, що її відомо, що відповідач ОСОБА_2 отримав спадщину після смерті матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та є рідною сестрою відповідача та проживала в Російської Федерації, Краснодарському краю/а.с.156,157/.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що позивач з 2013 року та на день смерті ОСОБА_3 постійно проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємці першої та другої черги відсутні, відповідач, як спадкоємець третьої черги за законом, позовні вимоги визнав, порушення його прав судом не встановлено, необхідності встановлення факту належності позивача до спадкоємців четвертої черги, оскільки вона подала у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , перешкод у реалізації позивачем вищевказаного права на спадкування не має, тому суд вважає, що право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,81,89,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 1216, 1218, 1220,1224, 1258,1263,1264,1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 у період з 2013 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 .
Усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.