Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Килинчук Л.Л.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства за рішенням суду, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення батьківства, вказуючи, що весною 2014 року вона познайомилась із ОСОБА_5 , з яким у неї зав`язались спочатку дружні, а потім більш тісні стосунки. На початку осені вони з ОСОБА_5 фактично утворили сім`ю та стали підтримувати подружні, сімейні стосунки без реєстрації шлюбу між собою. Мешкали вони спочатку за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , а в грудні місяці вони винайняли кімнату у гуртожитку та стали проживати разом в будинку АДРЕСА_2 . В результаті стосунків із ОСОБА_5 , вона завагітніла та з 16.04.2015 року стала на облік у зв`язку з вагітністю в КП «Вільногірський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», де обліковувалась до пологів і ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилась дитина - син ОСОБА_6 , біологічним батьком якого є ОСОБА_5 . У квітні місяці 2015 року ОСОБА_5 , ще до народження дитини, був призваний на строкову військову службу П`ятихатським об`єднаним районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області та проходив службу у ЗСУ, звідки він звільнився в запас у жовтні 2016 року та повернувся за місцем свого проживання в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, де він проживав разом із своєю матір`ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . В цьому ж 2016 році, до неї він вже не повернувся, пояснивши їй, що він познайомився з іншою дівчиною, з якою в нього виникли стосунки та до якої він мав більш сильні почуття та пообіцяв їй, що в майбутньому буде надавати усіляку підтримку та допомогу їй і їхній з ним дитині. В цьому ж році ОСОБА_5 , з його ж слів, уклав контракт про проходження військової служби у лавах ЗСУ за умовами якого, він приймав безпосередню участь в проведенні АТО в окремих районах Донецької та Луганської областей у складі діючих частин ЗСУ та 08.11.2017 р. він загинув під час виконання своїх військових обов`язків у м. Авдіївка Донецької області, про що їй повідомила мати ОСОБА_5 - ОСОБА_3 по телефону. Дізнавшись про її вагітність та народження в неї дитини, ОСОБА_5 свого батьківства стосовно їхньої з ним дитини не заперечував та мав намір узаконити своє батьківство по відношенню до дитини, але до дня своєї загибелі, він цього зробити не встиг по причинам, що не залежали від її волі та бажання. Оскільки подати до органів РАЦС відповідну заяву про визнання свого батьківства ОСОБА_5 фізичної можливості не мав, з причин, зазначених вище, визнати походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю на момент народження дитини, можливо лише за рішенням суду. Внести в інший шлях зміни до актового запису про народження дитини в частині визначення батька дитини, на цей час є неможливим у зв`язку із смертю біологічного батька дитини - ОСОБА_5 .
Встановлення факту батьківства дитини за рішенням суду їй необхідно для захисту прав та інтересів малолітньої дитини, з метою отримання дитиною відповідної державної грошової допомоги у зв`язку із смертю одного з батьків дитини, що відповідатиме інтересам дитини.
Просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час виконання своїх службових обов`язків, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Авдіївка Донецької області, по відношенню до дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на вищевказані обставини.
Представник заявниці ОСОБА_2 заяву підтримав також посилаючись на вищевказані обставини, додатково пояснив, що факт батьківства ОСОБА_5 стосовно дитини заявниці підтверджується висновком експерта. Просить заяву задовольнити та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6 .
Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представника їх відділу. (а.с. 202)
Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.
Заінтересована особа ОСОБА_4 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилась, надала письмові заперечення на заяву, згідно яких проти задоволення заяви заперечує, оскільки на час загибелі її чоловіка ОСОБА_5 , саме вона перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі та в подальшому стала матір`ю його дитини - ОСОБА_7 , який народився після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заперечує проти безпідставного залучення судом її в якості заінтересованої особи. Крім того вважає, що відсутні докази на підтвердження вимог заявниці, оскільки вона, як член сім`ї (вдова) загиблого ОСОБА_5 ніколи своєї згоди на отримання та використання в подальшому для будь-яких цілей біологічних зразків органів чи крові свого чоловіка ОСОБА_5 не надавала та не бажає надавати в подальшому. До проведення зазначеної експертизи вона, як учасник справи залучена не була. В матеріалах цивільної справи також відсутня письмова згода ОСОБА_3 , як члена сім`ї (матері) загиблого ОСОБА_5 на отримання та використання в подальшому для будь-яких цілей біологічних зразків органів чи крові її сина ОСОБА_5 . До проведення зазначеної експертизи вона, як учасник справи залучена не була. Таким чином зазначена експертиза проведена без згоди та участі заінтересованих осіб, залучених судом до цієї цивільної справи, тому вважає, що висновок експерта про ймовірне батьківство ОСОБА_5 щодо дитини ОСОБА_6 є недопустимим доказом по даній справі.
Крім того вона не давала згоди суду на витребування та розголошення персональних даних її особисто та даних її дитини та чоловіка, які стосуються приватного життя саме її, її дитини, а також її чоловіка. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства за рішенням суду в якості заінтересованої особи до справи було залучено ОСОБА_3 , яка являється матір`ю загиблого ОСОБА_5 . В матеріалах справи відсутні дані про повідомлення належним чином ОСОБА_3 про залучення її до цієї цивільної справи в якості заінтересованої особи.
Також з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 з часу народження її дитини ОСОБА_6 ніколи не утримувалася ОСОБА_5 та не зверталася за допомогою на утримання дитини до ОСОБА_5 , а натомість отримувала відповідну допомогу від держави, як матір, яка виховує дитину самостійно (матір-одиначка) і лише після досягнення дитиною трьохрічного віку та закінчення строку сплати утримання дитині від держави, звернулася до суду з заявою про встановлення батьківства дитини від чоловіка, якого вона вважає батьком дитини. У заявниці ОСОБА_1 після народження нею дитини ОСОБА_6 не було жодних перешкод для реєстрації народження дитини від чоловіка, якого вона вважає батьком дитини, отримання аліментів на утримання дитини від цього чоловіка, тощо, чого нею зроблено не було.
Крім того, в матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_5 як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу (будь-які письмові докази визнання батьківства ОСОБА_5 ; покази свідків на стороні ОСОБА_1 ; написані невідомо ким записи без дат, підписів ОСОБА_5 ; нібито договір оренди житла, не засвідчений належним чином та не зареєстрований в органах виконавчої влади; скріншоти фото з загально доступних сторінок соціальних мереж, тощо - не можуть бути належними та допустимими доказами по цивільній справі) та повинні бути судом відхилені.
На підставі викладеного просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства за рішенням суду відмовити в повному обсязі, справу розглядати за її відсутності. (а.с. 187-189)
Вислухавши заявницю та її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, свідок ОСОБА_8 показала, що заявниця є її дочкою. Навесні 2014 року вона познайомилась з ОСОБА_5 , а на початку листопада 2014 року, вони стали проживати однією сім`єю у них вдома, потім винаймали житло у м. Вільногірськ. Жили вони, як чоловік та дружина, вели своє господарство, дочка підтримувала стосунки з батьками ОСОБА_5 матір`ю та вітчимом, неодноразово їздила разом з ОСОБА_5 до них в м. П`ятихатки. В квітні 2015 року ОСОБА_5 призвали в армію. Проводи організовували вони, дочка на той час вже була вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка народила дитину, ОСОБА_5 в цей час приїжджав до батьків, бачив сина у пологовому будинку, не заперечував, що це його дитина, хотів, щоб дитину назвали ОСОБА_9 , так і назвали. Потім він зник та не відповідав на телефоні дзвінки, через що дочка і ОСОБА_5 розсварились. З лікарні дочку з дитиною забирала вона, бо ОСОБА_5 вже на той час поїхав до місця служби. По приїзду додому зібрали речі ОСОБА_5 та передали їх його матері. Після цього ОСОБА_5 іноді телефонував, цікавився дитиною, але матеріальної допомоги не надавав. В листопаді 2017 року дочці зателефонувала мати ОСОБА_5 і повідомила, що ОСОБА_10 загинув. На його похоронах не були, бо сестра його матері їм сказала, що дочка «ніхто» і їхати на похорони їй не треба, бачити її вони не хочуть.
Свідок ОСОБА_11 показала, що знає заявницю з дитинства. Періодично вони спілкуються. Їй відомо, що з весни 2014 року заявниця зустрічалася з ОСОБА_5 , потім вони стали жити разом, спочатку жили у батьків заявниці, а потім винаймали житло у гуртожитку, куди вона приходила до них у гості, наприкінці 2014 р. збиралися разом святкувати Новий Рік, але не склалося, бо ОСОБА_1 та ОСОБА_5 поїхали святкувати до його батьків у м.П`ятихатки. ОСОБА_5 та заявниця проживали разом як чоловік та дружина, це були подружні стосунки. Потім ОСОБА_5 призвали в армію, ОСОБА_1 проводжала його в армію, на той час вона вже була вагітна, розповідала їй, що коли сказала про це ОСОБА_5 він дуже зрадів. В листопаді 2015 р. заявниця народила дитину, потім від ОСОБА_1 вона дізналася, що між нею та ОСОБА_5 , який на той час був у армії стався конфлікт, бо він знайшов іншу жінку. ОСОБА_1 казала, що ОСОБА_5 обіцяв допомагати дитині, але до неї повертатися не хотів. Потім від ОСОБА_1 вона дізналась, що ОСОБА_5 загинув.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 6), ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його матір`ю є ОСОБА_1 ,
відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері.
Факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2014 року по квітень 2015 року підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та копією договору оренди житлового приміщення приватної форми власності від 06.12.2014 року, укладеного між ОСОБА_12 - «орендодавець» та ОСОБА_1 - «орендар» про те, що орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , вказана квартира передана в оренду для проживання в ній орендаря із членами своєї сім`ї - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканцем орендаря, договір укладено на строк 6 місяців з моменту його підписання з подальшою пролонгацією за згодою сторін (а.с. 14-15).
Факт вагітності заявниці під час сумісного проживання з ОСОБА_5 підтверджується копією індивідуальної карти вагітної та породіллі ОСОБА_1 , яка взята на облік 16.04.2015 у зв`язку з вагітністю (8 тижнів) в КП «Вільногірський міський центр первинної медико-санітарної допомоги». У даній картці в графі прізвище і місце роботи чоловіка вказаний ОСОБА_5 . (а.с.8)
Згідно копій фото ОСОБА_5 та написів на них зі зворотної сторони, вказані фото адресовані заявниці (а.с. 7).
Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується копією актового запису про смерть № 289 від 12.12.2017 року, виданого П`ятихатським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно з яким ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Веліжани Нижньотавдинського району Тюменської області, Російська Федерація, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Авдіївка Ясинуватського району Донецької області, Україна, причина смерті ушкодження внаслідок військових дій. (а.с. 66)
З висновку експерта № 394 від 14.06.2019 р. слідує, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , народженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Вірогідність того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами дослідження 22 локусів складає не менше 99,9999999%, з урахуванням мутації в одному локусі не менше 99,9999%. (а.с. 133-136)
Оцінюючи зібрані по справі, досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд приймає їх у якості належних та допустимих доказів по даній справі, а заперечення заінтересованої особи ОСОБА_4 в цій частині, суд оцінює критично, оскільки докази витребувані судом на підставі ст.ст. 84, 103, ч.2 ст.294 ЦПК України з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, а надання згоди родичами померлого на використання для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи його біологічних зразків законом не передбачено.
Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненнями пункту 9 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
В третьому абзаці пункту 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
За приписами ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст. 128 СК України).
З ч. 2 ст. 130 СК України слідує, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана матір`ю дитини.
В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).
Таким чином, оцінивши належність, допустимість і достовірність вищевказаних доказів, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що факт біологічного батьківства ОСОБА_5 щодо дитини заявниці - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знайшов своє підтвердження в суді.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з листопада 2014 року по квітень 2015 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання заявниця ОСОБА_1 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - сина ОСОБА_6 , біологічним батьком якого, поза розумним сумнівом, був ОСОБА_5 , що підтверджується, усією сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема і висновком експерта № 394 від 14.06.2019 року, яка на даний час є найсучаснішим методом для встановлення спорідненості (родинних зв`язків) фізичних осіб, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що унеможливлює встановлення його батьківства відносно дитини заявниці у інший спосіб, а даний факт має для заявниці та її дитини юридичне значення, оскільки дає право на отримання дитиною відповідної державної соціальної допомоги у зв`язку із смертю одного з батьків, що відповідатиме найкращим інтересам дитини, тому заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються, тому судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.
Керуючись ст.ст. 7, 126, 128, 130, 135 СК України, ст.ст. 4, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_5 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Веліжани Нижньотавдинського району Тюменської області, Російська Федерація, та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , в м. Авдіївка Ясинуватського району Донецької області, Україна, є рідним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, який народився в м.Жовті Води Дніпропетровської області, Україна, і матір`ю якого є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянка України.
Внести зміни до актового запису № 207 від 04 грудня 2015 року про народження ОСОБА_6 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - ОСОБА_5 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Веліжани Нижньотавдинського району Тюменської області Російської Федерації.
Судові витрати у справі покласти на заявницю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя: підпис А.А.Борцова