РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4678/18

провадження у справі №2/0285/275/19

01 лютого 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Янкової Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, -

встановив:

17.12.2018 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку за адресою: вул. Богуна, 5, м. Новоград-Волинський. У вказаному будинку, разом із нею, зареєстровані донька ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 та колишній зять ОСОБА_2 ОСОБА_5 листопада 2017 року відповідач виїхав до ОСОБА_6, оскільки він являється громадянином ОСОБА_6. 18.10.2018 року шлюб між її донькою ОСОБА_3 та зятем ОСОБА_2 було розірвано. Більше року на території України відповідач не зявляється та з реєстрації не знімається. У звязку з цим позивач просить винести рішення про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач у судове засідання не зявилась, надіслала заяву у якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: вул. Богуна, 5, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 20).

Із копії будинкової книги випливає, що у вказаному будинку зареєстровані донька ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 та колишній зять ОСОБА_2 (а.с. 6-8).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано Новоград-Волинським міськрайонним судом 18.10.2018 року (а.с. 14-15).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми заявами підтвердили факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 більше року (а.с. 22, 23).

ОСОБА_9 депутата міської ради ОСОБА_5 ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Відповідач ОСОБА_2 являється громадянином ОСОБА_10 Федерації (а.с. 9-11).

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-якої угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК України.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічної думки дійшли судді Верховного Суду України у Постанові від 16.01.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У свою чергу, ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, п. 5 та 6 цієї статті вказує, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, а також те, що відповідач з листопада 2017 року не проживає у вище вказаному будинку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина ОСОБА_10 Федерації таким, який втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: вул. Богуна, 5, м. Новоград-Волинський, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його винесення.

Головуючий: О.М. Коцюба