Справа № 404/2283/19
Номер провадження 2/404/565/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Зайко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування майном та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просить усунуть перешкоди в користування майном та просить стягнути моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила ,що відповідачка чинить їй перешкоди в користуванні майном, відключила пральну машину та холодильник в наслідок чого вони вийшли з ладу. Знімала конфорки з газової плити, добавляла миючий засіб до їжі позивачки, поміняла замок на вхідних дверях.

При обстеженні побутових умов у складі начальника дільниці №2 «КП ЖЕО №3» виявлено опломбування до другої газової плити, стіл, мийку та газову плиту було знято мешканкою кв.№18-20 ОСОБА_2 .

У ванній кімнаті, душова кабіна, двері та вікно демонтовані загального користування, відповідно до якого було виявлено наступне: на вході в кухню двері з замком, відвід до другої газової плити опломбовано, стіл , мийку та газову плиту було знято мешканкою кім. № 18-20 ОСОБА_2 , прилад обігріву на кухні відсутній. В ванній кімнаті : душова кабіна, двері та вікно -демонтовані, на вхідних дверях з внутрішньої сторони встановлено замок.

Ухвалою судді від 03.04.2019 року позовну заяву залишено без руху для уточнення позовних вимог.

Ухвалою судді від 23.05.2019 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснивши, що ніяких перешкод вона не чинить.

Заслухавши пояснення сторін їх адвокатів, свідків , дослідивши матеріали справи суд находить позов в задоволення якого суд відмовляє.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 11/100 часток кімнати АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності, на підставі свідоцтва про право власності від 04.05.2012 року.

Син ОСОБА_3 є власником 11/100 часток кімнати АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності, на підставі свідоцтва про право власності від 04.05.2012 року.

Відповідач ОСОБА_2 є власником 14/25 часток кімнат № 18-20 , розташованих у гуртожитку по АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності, на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.2010 року № 49091.

Інші приміщення, такі як кладова 0,7 кв.м, кладова 0,7 кв.м, кладова 0,94 кв.м, коридор 14,1 кв.м, кухня 10,47 кв.м, душова 1,17 кв.м, санвузол 1,13 кв.м. є у спільному користуванні позивача та відповідача.

Вказаною власністю позивачка на теперішній час не користується посилаючись на те, що відповідачка чинить їй перешкоди.

Відповідно до ч.2,3 до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Оскільки позивача в позовній заяві зазначено лише на відновлення порушених прав саме усунути перешкоди але яким саме шліхом позивач в позовній заяві не зазначила, на думку суду некоректно викладена прохальна частина позову та обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доказів про те, що відповідачка чинить їй перешкоди в користуванні майном, а саме: відключила пральну машину та холодильник в наслідок чого вони вийшли з ладу. Знімала конфорки з газової плити, добавляла миючий засіб до їжі позивачки, поміняла замок на вхідних дверях,при обстеженні побутових умов у складі начальника дільниці №2 «КП ЖЕО №3» виявлено опломбування до другої газової плити, стіл, мийку та газову плиту було знято мешканкою кв.№18-20 ОСОБА_2 , у ванній кімнаті, душова кабіна, двері та вікно демонтовано загального користування, відповідно до якого було виявлено наступне: на вході в кухню двері з замком, відвід до другої газової плити опломбовано, стіл , мийку та газову плиту було знято мешканкою кім. № 18-20 ОСОБА_2 , прилад обігріву на кухні відсутній. З яких обґрунтувань було зроблено такі висновки працівника ЖЕО не вказали в акті, тому суд критично відноситься до вказаного акту і не може визнати як належний та допустимий доказ. А крім того позивачка не заявляла клопотань про допит в якості свідків осіб які складали акт.

Доказів того, що відповідачка причетна до демонтажу у ванній кімнаті та вхідних дверей з внутрішньої сторони встановлено замок і це перешкоджає користуватися власністю позивачки на встановлено.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що очевидцями неправомірних дій відповідачки вони не були .

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, тримання під вартою.

Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховують стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачка незважаючи на те, що суд залишав позов без руху для належного складання позовних вимог і в судовому засіданні уточнював яким чином позивачка просить усунути перешкоди в користуванні власністю так і не зазначила яким чином вона просить усунути перешкоди.

Оскільки в судовому засіданні не підтверджені обставини що до спричинення відповідачкою неправомірних дій, тому суд відмовляє в задоволенні моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає судові витрати по фактично понесеним витратам.

На підставі ст.ст. 71,72,150 ЖК України ,ст.1167 ЦК України , постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року, керуючись ст. ст. 80,81, 141,265,266 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування майном шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди та стягнення моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача по фактично понесеним витратам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 20.12.2019 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда