ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вони є власниками 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 . Крім позивачів в даному будинку, також, з 17.06.2015 зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не є позивачам членами сім`ї позивачів, та не проживають в даному будинку з липня 2015 року. Позивачі вказують, що відповідачі не проживають в їх будинку та їх особистих речей в будинку немає, а також, не сплачують комунальні послуги, що обмежує їх право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тому, позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
26 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про день слухання справи повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України та шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем їх проживання, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивачі не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, покази свідка ОСОБА_5 , вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Договору дарування частки житлового будинку, укладеного 13 грудня 2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , останнім було подаровано 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_2 , по Ѕ частині кожному (а.с.6).
Відповідно до копії будинкової книги домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за даною адресою з 15.07.2015 року (а.с.8-12).
Згідно Довідки №1477 від 27.09.2019 виданої Борівською селищною радою Фастівського району Київської області встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані але не проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).
Факт не проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з літа 2015 року та відсутність їх речей за даною адресою, підтверджується Актами обстеження фактичних умов проживання від 27 вересня 2019 року, від 08 жовтня 2019 року (а.с.13-14). Та показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що знає позивачів давно, також, їй відомо, що в будинку позивачів прописані відповідачі, яких вона жодного разу не бачила, так як в будинку вони не проживають, про те, що відповідачі зареєстровані в будинку позивачів їй стало відомо нещодавно.
Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 понад шести місяців без поважних причин, особистих речей в будинку немає, перешкод в користуванні житловим приміщенням їм ніхто не чинить, та останні мають вільний доступ до житлового приміщення.
За таких обставин суд вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття даної особи з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 284 ЦПК, ст. 71, 72 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська