Справа № 186/25/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кривошеї С.С.,

при секретарі Кобки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Подання мотивує тим, що у нього на виконанні перебувають виконавчі провадження №56824404, №56825288 та №56826063, які 20 липня 2018 року були обєднані в зведене виконавче провадження № 56828573 з примусового виконання виконавчих листів №186/25/18 від 06 березня 2018 року, виданих Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 16 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсації 1/2 частини вартості транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, VIN JMBSNCS9A5U001006, в розмірі 89350,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1838,50 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Постанови про відкриття вищезазначених виконавчих проваджень були направлені на адресу боржника, яка вказана у виконавчих документах.

Боржник ОСОБА_2 отримав постанови державного виконавця, але вимоги виконавчого документу не виконуються. В добровільному порядку ОСОБА_2 борг не сплатив, на виклики приватного виконавця не зявляється.

За місцезнаходженням майна боржника за адресою: АДРЕСА_1, здійснювався виїзд приватного виконавця, з метою проведення виконавчих дій, зокрема: перевірки майнового стану боржника, виявлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, його опису та арешту.

За результатом виїзду за місцезнаходженням майна боржника за адресою: АДРЕСА_1, було складено відповідний акт, згідно з яким увійти до квартири не вдалося у зв'язку з тим, що ніхто не відчинив двері. Наведене свідчить, що боржником здійснюється неодноразове систематичне уникнення від співпраці з приватним виконавцем в частині примусового виконання виконавчих документів та виконання законних вимог приватного виконавця щодо встановлення майнового стану боржника, зокрема, шляхом не допуску до квартири, у якій проживає боржник, не зважаючи на вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене вище, приватний виконавець просить надати йому та іншим учасникам виконавчого провадження (понятим, представникам стягувача, представникам правоохоронних органів) дозвіл на примусове входження до житла та інших приміщень де проживає боржник ОСОБА_2, адреса вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1, чи до обєктів господарювання, що перебувають у його віданні.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 не зявився.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням приватного виконавця, приватного виконавця.

Як встановлено судом, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебувають виконавчі провадження №56825288, №56824404 та №56826063 з примусового виконання виконавчих листів №186/25/18 від 06 березня 2018 року, виданих Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 16 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсації 1/2 частини вартості транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_2, VIN JMBSNCS9A5U001006, в розмірі 89350,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1838,50 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Таким чином, стосовно божника ОСОБА_2 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 знаходяться вищезазначені виконавчі листи Першотравенського міського суду Дніпропетровської області про стягнення на користь ОСОБА_3 загальної суми боргу у розмірі 105 188,50 грн.

Зокрема, постановами приватного виконавця від 20 липня 2018 року були відкриті виконавчі провадження № 56824404, № 56825288 та № 56826063.

Додатково у зазначених постановах, боржника зобов'язано надати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 20 липня 2018 року, виконавчі провадження 56824404, № 56825288 та № 56826063, були об'єднані в одне (зведене) виконавче провадження № 56828573.

23 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ухвалено постанову про арешт майна боржника, згідно якої, було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Дніпропетровська область, м.Першотравенськ; адреса: Дніпропетровська обл., м.Першотравенськ, вул. Чайковського, 9/9, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, а саме 116307,35 грн.

При перевірці майнового стану боржника приватним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться в трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», рахунків в банківських установах та транспортних засобів у власності не має. Також було встановлено, що ОСОБА_2 має право власності на 1/3 частку квартири №6, яка знаходиться у будинку №16-а по вул. Гагаріна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області. Право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано.

В добровільному порядку ОСОБА_2 на момент подачі подання борг не сплатив.

15 серпня 2018 року приватним виконавцем було здійснено виїзд за місцезнаходженням майна боржника за адресою: АДРЕСА_1, з метою проведення виконавчих дій, зокрема: перевірки майнового стану боржника, виявлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, його опису та арешту.

За результатами виїзду, приватним виконавцем було складено акт відповідно до якого, виїзд здійснено об 11 годині 30 хвилин, увійти до квартири не вдалося у зв'язку з тим, що ніхто не відчиняв двері. Даний акт має виправлення та був складений без участі свідків (понятих), а тому даний акт не може бути використаний судом як належний доказ.

Згідно ч.2, ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов'язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятий зобов'язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз'яснює понятим їхні права і обов'язки, про що зазначається в акті.

24 вересня 2018 року на адресу боржника ОСОБА_2 приватним виконавцем було направлено виклик приватного виконавця та зобовязано боржника зявитись до приватного виконавця на 11 годину 30 хвилин 02 жовтня 2018 року.

Відповідно до акту приватного виконавця від 02 жовтня 2018 року боржник ОСОБА_2 за викликом не зявився, будь яких пояснень, документів, відомостей зазначених у виклику не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання державному виконавцю у вчиненні таких дій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна.

Крім того, приватним виконавцем не надані відомості про дотримання ним встановленого ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» порядку повідомлення боржника про час і місце проведення виконавчих дій. Також не надано відомостей про інформування власників квартири про необхідність вчинення таких дій.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України подання про примусове проникнення до житла, розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Однак приватним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду, ігнорує виклики приватного виконавця, та умисно чинить перешкоди у здійсненні виконавчих дій.

Згідно положень ч.1 ст.18, ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Також слід зазначити, що згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, примусове проникнення до житла є одним із заходів примусового виконання рішення суду, для застосування якого суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що приватний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Згідно п.13, п.4, ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належить боржникові від інших осіб.

Також судом встановлено, що відповідно до подання та доданих до нього документів, боржник ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31 січня 2019 року отриманої судом, право власності на квартиру АДРЕСА_3, зареєстроване за ОСОБА_4.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо належності боржнику на законних правових підставах вказаної квартири, а також відсутні докази, що боржник дійсно проживає за вказаною виконавцем адресою.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій прав громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частиною 1 ст. 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України зазначені міжнародні акти є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

За змістом наведених положень, у разі проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у відповідному поданні мають бути зазначені обставини, які свідчили б про інформування цієї особи про необхідність вчинення дій щодо передання майна, належного Боржникові, для подальшого звернення стягнення на нього, а також дані про небажання цієї особи виконувати відповідне розпорядження державного виконавця.

Проте, у поданні відсутнє повідомлення власнику квартири про необхідність передання майна, що належить боржнику ОСОБА_2

Також, у поданні приватного виконавця взагалі відсутні будь-які докази знаходження в даній квартирі речей (майна), що належать боржнику ОСОБА_2

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод -кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а має бути розумна співмірність між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення в справі Агосі проти Сполученого Королівства).

Враховуючи вищевикладене, приватним виконавцем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що ним застосовувались усі способи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника, а відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючисьст.439 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла та інших приміщень, де проживає боржник ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ: С.С. Кривошея.