Номер провадження 2/754/1082/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Ковтуненка В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 21.07.2010 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. вчинив виконавчий напис, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 53,80 кв.м., жилою площею 30,10 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1. За рахунок коштів отриманих від реалізації заставленого майна задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», в особі Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 63 203 доларів США 93 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.06.2010 року складає 499 968,37 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 48 554 доларів США 36 центів; сума заборгованості за відсотками складає 9 919 доларів США 91 цент; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 500 доларів США 35 центів; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 1 316 доларів США 05 центів; штрафи, які передбачені кредитним договором в сумі 2 913 доларів США 26 центів. Також приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П. у виконавчому написі вказав, що слід додатково стягнути витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 5 000 грн., але не вказав з кого саме слід стягнути дані кошти. Цей виконавчий напис був пред'явлений відповідачем до виконання. Постановою держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Диких О.В. від 31.01.2011 року було відкрито виконавче провадження по даному виконавчому напису та накладено арешт на спірну квартиру. На думку позивача на час звернення відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса, безспірності заборгованості боржника перед стягувачем не було, а тому вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства і такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., від 26.12.2017 року відкрито справадження у вищевказаній справі.

Ухвалою від 27.04.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. матеріали виконавчого напису №4468 від 21.07.2010 року.

Інші процесуальні дії у справі не застосовувались.

На підставі норми пункту 9 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15 грудня 2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав викладених в ньому. Просили позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду відзив, в якому він просить суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, заперечення на позовну заяву не надав, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача та його представника, розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17.05.2006 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту № 032/29-109К, згідно якого позивач отримав строковий кредит у сумі 64560 доларів США 00 центів, зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 16 листопада 2018 року.

За кредитним договором № 032/29-109К від 17.05.2006 року був встановлений графік погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому, який врегульований сторонами п. 1.1.1 кредитного договору.

Згідно п. 1.1.1 кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язаний здійснювати щомісячне погашення суми заборгованості за кредитним договором та процентів за кредитом до 15 числа кожного місяця в сумі 431 долар США щомісячно.

Виконання зобов'язання за кредитним договором від 17.05.2006 року було забезпечено договором іпотеки №02-10/1212 від 17.05.2006 року. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 53,80 кв.м., жилою площею 30,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

29.09.2017 року рішенням Печерського районного суду м. Києва у задоволенні позову ПАТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

21.10.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчукрм С.П. вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №032/29-109 К від 17.05.2007 року, на загальну суму 63203 долари США 93 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.06.2010 року складає 499968,37 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом складає 48 554 доларів США 36 центів; сума заборгованості за відсотками складає 9 919 доларів США 91 цент; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 500 доларів США 35 центів; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 1 316 доларів США 05 центів; штрафи, які передбачені кредитним договором в сумі 2 913 доларів США 26 центів та суми плати, що здійснена ПАТ «Укрсоцбанк» за вчинення виконавчого напису у сумі 5000,00 грн.

Вказаний виконавчий напис був пред'явлений відповідачем до виконання.

Постановою держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Диких О.В. від 31.01.2011 року відкрито виконавче провадження по даному виконавчому напису та накладено арешт на спірну квартиру.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштовогозв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги проусунення порушення виконання зобов'язання.

Разом з цим, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» суду не надано доказів того, що позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за договором кредиту №032/29-109 К від 17.05.2006 року. У зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої для стягнення.

З матеріалів справи вбачається про наявність спору про суму заборгованості перед банком, про що свідчить заява представника відповідача про вчинення виконавчого напису від 29.06.2010 року, де вказана сума заборгованості відповідача за договором кредиту №032/29-109 К від 17.05.2006 року станом на 23.06.2010 року складає 63203 долари США 93 цент, що згідно курсу НБУ станом на 23.06.2010 року становить 499968,37 грн., в той час як вимога Банку про негайне повернення заборгованості від 26.11.2009 року, направлена позивачу свідчить про те, що у нього наявна заборгованість перед відповідачем за договором кредиту №032/29-109 К від 17.05.2006 року станом на 23.11.2009 року в сумі 54905 доларів США 52 центів та 4901,56 грн.

Крім того, на момент вчинення виконавчого напису строк виконання позивачем зобов'язань за договором кредиту №032/29-109 К від 17.05.2006 року ще не настав, що надало б право нотаріусу вчиняти виконавчий напис від 21.07.2010 року.

Доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), відповідачем не надано, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича від 21 липня 2010 року, яким звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 53,80 кв.м., жилою площею 30,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанку» в розмірі 63203,93 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23 червня 2010 року складає 499968,37 грн. та в сумі 5000,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 640,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 30.01.2019 року.

Суддя: Н.Г. Таран