справа № 489/6379/19
провадження №2/489/2655/19
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовною заявою про стягнення коштів переданих за договором позики (борговою розпискою), в якій просить суд стягнути на його користь грошові кошти в розмірі 332000,00 грн.

Також позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, земельну ділянку 0,25 га та земельну ділянку 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Як на підставу забезпечення вказав, що між ним та відповідачем 05.03.2018 було укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 332000,00 грн., які він зобов`язався повернути до 20.03.2018. Вказане зобов`язання в добровільному порядку не виконує, а так як ним подано до суду позовну заяву про стягнення боргу за договором позики, тому існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення), якщо позов буде не забезпечений.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідача про стягнення боргу за договором позики в розмірі 332000,00 грн.

Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що житловий будинок та земельні ділянки 0,25 га і 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстровані за відповідачем ОСОБА_3 .

Щодо квартири АДРЕСА_2 , відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що вказана квартира належить на праві спільної власності чотирьом особам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , останні два співвласники набули право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за № 3-1215 від 12.11.2013.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно одноосібним власником якого є відповідач в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову в цій частині не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому заява підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельні ділянки.

У частині накладення арешту на квартиру підстави для цього відсутні, оскільки квартира належить на праві спільної власності також іншим особам, що порушить їх право у разі забезпечення позову у спосіб вказаний позивачем. Крім того, за відсутності доказів ринкової вартості нерухомого майна відповідача суд вважає достатнім засобом забезпечення позову, який є співмірний позовним вимогам, накладенням арешту житловий будинок та земельні ділянки.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 43,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 15471663, державна реєстрації власності зареєстрована 14.07.2016.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :08:021:0043, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , номер запису про власність: 15471914, державна реєстрації власності зареєстрована 14.07.2016.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :08:021:0044, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , номер запису про власність: 15472116, державна реєстрації власності зареєстрована 14.07.2016.

В частині накладення арешту на квартиру відмовити.

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Коваленко