Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 243/9350/16-ц

провадження № 61-2748св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 , подану нею та її представником ОСОБА_5 , на рішення Апеляційного суду Донецької області, у складі колегії суддів: Біляєвої О. М., Азевича В. Б., Папоян В. В., від 25 вересня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» обґрунтовувало тим, що ОСОБА_6 був позичальником за укладеним 14 липня 2008 року з відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», кредитним договором № 406И/08-8, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 29 180, 00 євро зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 12,5 % річних. Строк користування кредитом встановлений до 14 травня 2029 року включно. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредитних коштів 14 липня 2008 року вказані особи уклали іпотечний договір, предметом якого є чотирикімнатна квартира зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. 04 жовтня 2016 року банк подав до Першої Слов`янської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців, відповідно до якої несплачена заборгованість за кредитним договором станом на дату смерті складала 1 986 750, 25 грн. Згідно з повідомленням державного нотаріуса спадкова справа заведена за заявою про відмову від спадщини дружини померлого ОСОБА_3 . Спадкоємцями за законом є діти: ОСОБА_4 , 1996 року народження, ОСОБА_1 , 2002 року народження; ОСОБА_2 , 2007 року народження. Станом на 19 жовтня 2016 року свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2015 року з ОСОБА_6 на користь банку стягнута заборгованість у розмірі 758 075, 98 грн.

Станом на 21 вересня 2016 року у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 1 986 750, 25 грн, яка складалась з 29 089, 78 EUR/євро (еквівалент 839 557, 26 грн) заборгованості за кредитом; 37 918, 53 EUR (еквівалент 1 094 362, 94 грн) заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 118, 59 грн комісії; 31 798, 51 грн штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування.

Позивач, посилаючись на положення статті 23 Закону України «Про іпотеку», зазначав, що набув право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з цим просив позов задовольнити, звернути стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру № 10 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_6 , шляхом продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» усіх прав продавця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі судді Мінаєва І. М., від 31 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 , яка станом на 11 травня 2009 року складає 31 143, 03 EUR, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату ухвалення рішення (1 EUR = 29,184423 грн) становить 910 009, 95 грн, та складалась з 29 089, 78 EUR - заборгованості за кредитом; 2 053, 25 EUR - заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 118, 59 грн - комісії за РО, звернуто стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатну квартиру № 10 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , шляхом продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» усіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (у тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надано приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться за адресою: кв . АДРЕСА_1 - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію.

Зазначено, що рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-УП. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що іпотекодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями після його смерті є діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які набувають статус іпотекодавця та мають всі його права і несуть всі його обов`язки.

Додатковим рішенням цього ж суду від 19 травня 2017 року стягнуто у дохід держави судовий збір з ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» у сумі 4 791, 82 грн; з ОСОБА_4 - у сумі 6 130, 14 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року задоволено частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року змінено, викладено абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

«У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 , яка станом на 11 травня 2009 року складає 31 143, 03 EUR, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату ухвалення рішення (1 EUR = 29,184423 грн) становить 910 009, 95 грн, та складалась з 29 089, 78 EUR - заборгованості за кредитом; 2 053, 25 EUR - заборгованості за процентами за користування кредитом; 1 118, 59 грн - комісії, звернуто стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру № 10 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , шляхом продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною 332 618, 00 грн з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» усіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (у тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надано приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію».

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , на додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року відхилено.

Додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що установивши факт невиконання позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, захистивши порушені права кредитора щодо виконання позичальником забезпечених іпотекою грошових зобов`язань. Доводи відповідачів про незастосування позовної давності, а також неправильне застосування норм спадкового права є безпідставними.

Однак, ухваливши рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» усіх прав продавця, районний суд, порушивши вимоги статті 39 Закону України «Про іпотеку» та не урахувавши правові висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 22 березня 2017 року у справі № 6-2654цс16, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2839цс16, не зазначив у рішенні необхідної складової, передбаченої цією нормою, зокрема початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 вказаного Закону. Посилання суду в резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки незалежним експертом суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 , поданій нею та її представником ОСОБА_5 , просить скасуватирішення Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення по суті справи, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції в супереч клопотання відповідача не застосовано позовну давність, не враховано, що заборгованість за кредитним договором виникла, ще у 2009 році, а право на звернення до суду із позовом банк отримав у березні 2009 року. На момент звернення позивача із цим позовом до суду у листопаді 2017 року останнім було пропущено строк позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною спору. В оскарженому рішенні апеляційний суд посилався на положення статті 23 Закону України «Про іпотеку», помилково зазначивши, що зазначені в позові діти боржника є власниками квартири. Апеляційним судом залишено поза увагою, що спадкове майно не було отримано спадкоємцями в натурі, як це передбачено положеннями статті 1282 ЦК України. Фактично у відповідачів відсутнє майно, на яке звернуто стягнення на користь кредитора.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року справу за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на касаційну скаргуне подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до кредитного договору № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_6 , останній отримав грошові кошти у сумі 29 180 євро 00 євроцентів, що складало еквівалент 223 736, 63 грн на момент укладення договору. За користування кредитними коштами встановлено плату у розмірі 12,5 процентів річних (пункт 1.4 кредитного договору), з подальшим збільшенням процентної ставки до 16,5 процентів річних (відповідно до листа-повідомлення від 04 листопада 2008 року). Кредитні кошти були надані строком до 14 травня 2029 року (пункт 1.3 кредитного договору) (а. с. 15-24, т. 1).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В. В. за реєстровим № 3140. Предметом іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 80,4 кв. м, житловою площею 58,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 41-46, т. 1).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 21 вересня 2016 року загальна сума заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 406И/08-8 становить 1 986 750, 25 грн(курс НБУ 28,860901 грн за один євро станом на 21 вересня 2016 року), з яких:

- заборгованість за кредитом - 29 089, 78 євро, що в перерахунку на національну грошову одиницю України становить 839 557, 26 грн;

- заборгованість за відсотками - 37 918, 53 євро, що в перерахунку на національну грошову одиницю України становить 1 094 362, 94 грн;

- по комісії - 2 103, 54 грн;

- штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування - 31 798, 51 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13 травня 2009 року ВРАЦС по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 804.

Зазначене також підтверджується відповіддю Слов`янського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 5250/03.2-45 від 31 грудня 2016 року на запит суду (а. с. 112, т.1).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за кредитним договором № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року по тілу та відсоткам по кредиту становила 31 143, 03 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату винесення рішення (1 євро = 29,184423грн) становить 908 891, 36 грн (а. с. 10, т. 2).

Таким чином розмір заборгованості боржника ОСОБА_6 станом на час відкриття спадщини, з урахуванням комісії, складав 910 009, 95 грн.

Згідно інформаційної довідки з спадкового реєстру № 46420510 від 13 січня 2017 року після смерті ОСОБА_6 25 травня 2009 року було заведено спадкову справу № 510 (а. с. 113, т. 1), відповідно до матеріалів якої ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_6 на користь доньки спадкодавця - ОСОБА_2 .

У відповідності до спадкової справи № 510/2009 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 21 травня 2009 року відділення № 8 Донецької філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Першої Слов`янської державної нотаріальної контори з претензією відповідно до статті 1281 ЦК України (а. с. 184-185). В свою чергу, 30 червня 2010 року завідуючою Першої Слов`янської державної нотаріальної контори було направлено до відділення № 8 Донецької філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» повідомлення про долучення вказаної претензії до матеріалів спадкової справи.

Таким чином, іпотекодержатель - ПАТ «ВіЕйБі Банк» пред`явив вимоги до спадкоємців з дотриманням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, не позбавлений права вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до спадкоємців.

Згідно претензії від кредитора до спадкоємців № 12/2-48901 від 04 жовтня 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М. А. звертався до Першої Слов`янської державної нотаріальної контори з проханням визнати спадкоємців ОСОБА_6 боржниками по відношенню до ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором № 406И/08-8 від 14 липня 2008 року. Згідно відповіді Першої Слов`янської державної нотаріальної контори № 2377/02-14 від 19 жовтня 2016 року банку було повідомлено про наявність спадкоємців за законом після померлого та зазначено, що станом на 19 жовтня 2016 року свідоцтво про право на спадщину ще не видане (а. с. 116-132, т. 1.)

Судом також встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_6 є його діти, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

Частинами першою-третьою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя

статті 36 Закону країни «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку».

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»).

У пункті 7.2 договору іпотеки від 30 липня 2008 року сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку»,можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо

у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону

України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателяу спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19.

Згідно з частиною четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На зазначене суди належної уваги не звернули, не врахували, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду (статті 6, 627 ЦК України).

Таким чином, частково задовольняючи позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», суди допустили порушення вимог законодавства, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, а тому у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» необхідно відмовити.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами

повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 , подану нею та її представником ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року, додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович