Провадження № 4-с/752/27/19
У Х В А Л А

19.06.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича, стягувач ПАТ «Про КредитБанк»,

в с т а н о в и в:

заявник звернулась до суду зі скаргою, відповідно до якої просить визнати незаконними дії начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича в частині здійснення заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», без здійснення заходів щодо перевірки майнового стану боржника та примусової реалізації майна боржника з метою забезпечення виконання рішення суду, скасувати постанову старшого державного виконавця Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 12.10.2017 р. у виконавчому провадженні № 45265479.

Скарга обґрунтована тим, що 30.10.2014 р. старшим державним виконавцем ВДВС Брусилівського районного управління юстиції Тараскіним С.В. відкрито виконавче провадження № 45265479 з виконання виконавчого листа № 2-594/10 від 05.08.2010, виданого Голосіївським районним судом м.Києва.

19.07.2017 р. старшим державним виконавцем Кравчуком О.Є. винесена постанова про опис та арешт майна боржника - ОСОБА_1 , відповідно до якої накладено арешт на земельні ділянки в межах Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

12.10.2017 р. начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Кравчуком О.Є. в зв`язку з надходженням заяви стягувача про звернення стягнення на доходи боржника без перевірки майнового стану винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .

Зазначену постанову заявник вважає незаконною, оскільки вона суперечить положенням ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягнення на заробітну плату звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках, відсутності чи недостатності майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Зазначені обставини щодо наявності у боржника грошових коштів та іншого майна не були перевірені державним виконавцем, в зв`язку з чим його дії в частині звернення стягнення на заробітну плату є неправомірними, а постанова про звернення стягнення на заробітну плату підлягає скасуванню.

Стягувачем подано відзив на скаргу, відповідно до якого ПАТ «Про КредитБанк» просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки заявником не обґрунтовано в чому полягають порушення державного виконавця. Крім того, Банк посилається на те, що земельні ділянки, на які в ході виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт, не були реалізовані на прилюдних торгах та їх вартість є значно меншою від суми заборгованості.

В ході судового розгляду представник стягувача підтримав вимоги за скаргою, просив її задовольнити, посилаючись на порушення державним виконавцем, вчинені при здійсненні стягнення у виконавчому провадженні, та безпідставне винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника при наявності у неї іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник ПАТ «Про КредитБанк» в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Банку.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Брусилівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Про КредитБанк» заборгованості в розмірі 1180590,47 гривень.

На підставі виконавчого листа № 2-594/10, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 05.08.2010 р. відкрито виконавче провадження № 45265479.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 19.07.2017 р. старшим державним виконавцем Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Кравчуком О.Є. винесена постанова про опис та арешт майна боржника - ОСОБА_1 , відповідно до якої накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в межах Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення садівництва.

12.10.2017 р. начальником Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Кравчуком О.Є. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до змісту постанови підставою для її винесення є наявність інформації про отримання боржником доходів в м.Києві та заява стягувача про звернення стягнення на доходи боржника без повної перевірки майнового стану.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.18 Закону)..

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Відповідно до ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Умови звернення стягнення на заробітну плату боржника визначаються ст. 68 Закону України «про виконавче провадження.

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

В матеріалах виконавчого провадження наявна Декларація про майновий стан ОСОБА_1 , з якої вбачається, що у її власності перебувають три земельні ділянки, іменні безпроцентні облігації ТОВ «Фінком Капітал», однак державним виконавцем не вчинено дій щодо здійснення повної перевірки майного стану, встановлення наявності у власності боржника грошових коштів, цінних паперів, рухомого та нерухомого майна, можливості звернення стягнення на нього.

Звернення стягнення на заробітну плату у відсутність даних щодо наявності іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, а також без вжиття заходів щодо його реалізації в рахунок погашення заборгованості є порушенням ст.68 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича, стягувач ПАТ «Про КредитБанк» задовольнити.

Визнати незаконними дії начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича в частині здійснення заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», без здійснення заходів щодо перевірки майнового стану боржника та примусової реалізації майна боржника з метою забезпечення виконання рішення суду.

Скасувати постанову начальника Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчука Олександра Євгеновича про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 12.10.2017 р. у виконавчому провадженні № 45265479.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя