Справа № 199/5596/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2019

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 та представника позивача - адвоката Цівань Н.В.,

за участі відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача - адвоката Щербини Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визнання причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № АДРЕСА_2 що знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра в садовому товаристві «Трубосталь». За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В., відповідно до якого заповів позивачу земельну ділянку № АДРЕСА_2 , що знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра в садовому товаристві «Трубосталь», та у встановлений законом строк у лютому 2017 р. позивач звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори з метою подати заяву про прийняття спадщини за заповітом, маючи при собі оригінал заповіту, державний акт на право приватної власності на землю, та свій паспорт. Заяву про прийняття спадщини нотаріус не прийняла, так як в нього не було свідоцтва про смерть діда, та було роз`яснено, що для того, щоб відкрити спадкову справу, необхідно свідоцтво про смерть. Також було надано список документів, які позивач повинен зібрати, та нотаріус повідомила, що будуть потрібні кошти для відкриття спадкової справи. Позивач звернувся до своєї тітки (відповідач) та попросив свідоцтво про смерть діда, однак, отримав відмову, яка мотивована тим, що воно їй самій потрібно, як спадкоємиці, що вона сама піде до нотаріуса з метою відкриття спадкової справи, а потім повідомить позивача. Позивач чекав на повідомлення від тітки, періодично їй дзвонив, однак вона постійно говорила що є ще час.

В цей час на руках позивача був тяжко хворий батько ОСОБА_5 , який був лежачий через перенесені два ішемічних інсульти мозку, та двоє малолітніх дітей.

Для догляду за батьком потребувала чоловіча сила, сім`я була у дуже скрутному становищі, багато коштів йшло на лікування батька, позивач не міг працювати, оскільки повинен був увесь час перебувати поряд з батьком, дружина та мати позакладали усі золоті прикраси для вилучення коштів на лікування батька.

Стан батька позивача - ОСОБА_5 погіршився; виїхати до нотаріальної контори позивач не міг, оскільки був «прикутий» до батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Позивач був змушений терміново влаштовуватися на роботу та багато працювати, щоб віддавати борги. У червні 2018 р., заробивши гроші, звернувся до нотаріальної контори та стало відомо, що відповідач звернулася до нотаріальної контори у 2017 р. з заявою про прийняття спадщини за законом та надала свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , а позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач позов не визнала.

Відповідно до пояснень відповідача строк для прийняття спадщини був достатнім для вчинення дій, передбачених законом: з 22.01.2017 по 22.07.2017, та протягом цього строку відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, фінансові труднощі та хвороба батька не були перепоною для написання заяви, чого було достатньо аби не пропустити строк.

Відповідач поставила під сумніві посилання позивача на важкий стан батька, оскільки він не був лежачим, міг рухатися та обслуговувати себе сам, в справі є довідки за 2012, 2015, 10.09.2017 р.р., коли дійсно батько позивача був лежачим, втім, це сталося вже після спливу строку для подання заяви, та лише 26.06.2018 (через півтора роки) позивач звернувся до нотаріальної контори та написав заяву про вступ у спадщину.

З приводу відсутності у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця, то відповідач наголошувала, що позивач нічого не зробив аби його отримати в органах РАЦС.

Процесуальні дії у справі: судом задоволено клопотання позивача про виклик і допит свідка ОСОБА_6 .

Даний свідок свідчив, що є матір`ю позивача, та позивач звернувся до нотаріальної контори вчасно, втім, він не знав, що є можливим отримати свідоцтво про смерть діда. Відповідно до свідчень ОСОБА_6 її син доглядав хворого батька, який мав також психічні розлади, життя було важким, не знали як вижити, свідок теж допомагала доглядати хворого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_5 є батьком позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача (а.с. 4); ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 12).

За життя спадкодавець залишив заповіт (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В.), яким заповідав позивачу земельну ділянку № АДРЕСА_2 , що знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра в садовому товаристві «Трубосталь» (а.с. 6).

Постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпровської нотаріальної контори від 26.06.2018 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки пропущено термін на прийняття заяви згідно ст. 1272 ЦК України: ОСОБА_1 не подано заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до 6 місяців з дня смерті спадкодавця, та на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не був зареєстрований разом з померлим.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли із спору на спадкове майно.

Дослідив докази, надані в порядку ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.1270 ЦК установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав про те, що встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, оскільки:

-після смерті спадкодавця у позивача не було свідоцтва про смерть спадкодавця, яке знаходилося у відповідача;

-позивач був вимушений доглядати хворого батька та не міг залишати його наодинці;

-існували матеріальні складнощі, через що позивач був вимушений багато працювати.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд погоджується із слушністю доводів відповідача щодо того, що строк для прийняття спадщини був достатнім для вчинення дій, передбачених законом: з 22.01.2017 по 22.07.2017, та протягом цього строку відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, фінансові труднощі та хвороба батька, якого доглядала родина позивача, не були перепоною для написання заяви, чого було достатньо аби не пропустити строк.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-85цс12 та від 14.09.2016 №6-1215цс16.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовитиповністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 12 серпня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї