Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9827/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/9827/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача згідно судового рішення від 19.01.2011 у розмірі 400,00 грн до 1800,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до Закону. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19.01.2011 стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 07.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, може надавати дитині матеріальну допомогу у більшому розмірі, а також, враховуючи те, що стягнута сума аліментів не є достатньою для гармонійного розвитку їхньої спільної дитини, просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19.01.2011 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановлено їх у розмірі 1800,00 грн, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення. На обґрунтування доводі апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що сплата аліментів у розмірі 1800,00 грн поставить його у складне фінансове становище, так як підприємницька діяльність практично не приносить прибутку та відповідно до звіту про суми нарахованого доходу за 2018 рік, чистий прибуток склав 44676,00 грн за рік.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 шлюб між сторонами було розірвано, малолітня дитина залишилася проживати разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 січня 2011 року стягнуто аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 07.09.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами.

Підставою для збільшення розміру аліментів позивач зазначила те, що через економічну ситуацію в Україні постійно підвищується вартість життя, зростають ціна на харчування, одяг, взуття та інші необхідні речі

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч. 1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, він є батьком сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого сплачує аліменти.

Між тим, раніше визначений судом розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини такого віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей.

З врахуванням встановлених обставин справи, а саме, знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчення усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, у зв`язку з чим матеріальний стан позивачки погіршився, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 19 січня 2011 року, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі, чи доказів того, що стан його здоров`я є незадовільний.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 17 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді