КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №370/1130/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гуля В.В., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом, яка, станом на 26 лютого 2019 року, складає 12 058,86 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2 390,94 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2 218,22 грн., заборгованість по пені за прострочене зобов`язання - 5 499,28 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 900 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. ( фіксована ставка ), 550,42 грн. ( процентна складова ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 травня 2011 року між сторонами у справі був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 700 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, що складає між ним та банком кредитний договір, який підтверджується підписом у заяві.

Відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Однак, відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення зазначеної заборгованості.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна ( типова ) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відтак, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки ( пені, штрафів ) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Також, зазначено, що звертаючись до суду позивач вказав, що відповідач отримав кредит в сумі 1 700 грн., а в розрахунку заборгованості зазначив про те, що погашена заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 197,68 грн., і просить стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 2 390,94 грн., без вказівки на те, чи збільшувався розмір кредиту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 05 травня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву ( а.с. 10 ).

Ця заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, із якими вона ознайомлена, як зазначено у заяві, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг ( там же ).

Також, відповідачем підписано довідку про умови кредитування, відповідно до якої базова відсоткова ставка становить 3 відсотка в місяць та погоджено, що в разі несвоєчасного погашення заборгованості відповідачу буде нарахована пеня за кожний день прострочення в розмірі базової відсоткової ставки поділеної на 30 і одного відсотку від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць ( а.с. 11 ).

Окрім цього, між ними погоджено розмір штрафу, зокрема, фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту ( там же ).

Таким чином, за умовами правочину, відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 10, 11, 12-26 ).

Заборгованість відповідача за кредитом, станом на 26 лютого 2019 року, складає 12 058,86 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2 390,94 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2 218,22 грн., заборгованість по пені за прострочене зобов`язання - 5 499,28 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 900 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. ( фіксована ставка ), 550,42 грн. ( процентна складова ), що підтверджується наданими розрахунками заборгованості ( а.с. 5-6, 7-9 ).

При цьому, 10 квітня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 2-4 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено з посиланням на їх необґрунтованість ( а.с. 43-46 ).

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суд другої інстанції не погоджується із висновками місцевого суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з точки зору другої інстанції, факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином підтверджується наданими доказами, зокрема, анкетою-заявою б/н від 05 травня 2011 року, довідкою про умови кредитування, розрахунками заборгованості, випискою по рахунку, згідно яких вбачається, що відповідач отримав та користувався зазначеними кредитними коштами ( а.с. 5-6, 7-9, 10, 11, 56-63 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернувся до суду з вимогами про визнання його недійсним.

Також, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості за тілом кредиту згідно вказаного правочину і таких не надав відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався, як на підставу своїх заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_1 не звільнений від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Відтак, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору.

Проте, з приводу одночасного стягнення пені та штрафу апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, як вбачається з п. 2.1.1.7.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніжна 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору ( а.с. 21зв. ).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. умов надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту ( а.с. 23 ).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 6 399,28 ( 5 499,28 + 900 ) грн. і штраф в розмірі 1 050,42 ( 500 + 550,42 ) грн., через несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, за одне й теж порушення ( порушення строків сплати заборгованості ) кредитним договором передбачено два види стягнення і штраф і пеня, що є неприпустимим.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

А тому, на переконання апеляційного суду, вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 050,42 грн. ( 500 грн.- фіксована частина штрафу та 550,42 грн. - процентна складова штрафу ) є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 204, 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК Українита названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 1, 67 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 4 384,20 (( 2 390,94 + 2 218,22 + 5 499,28 + 900 ) : 12 058,86 х ( 1 921 + 1 921 х 150 : 100 )) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту - 2 390,94 грн., простроченим тілом кредиту - 2 218,22 грн., пеню за прострочене зобов`язання - 5 499,28 грн., пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 900 грн. та судовий збір - 4 384,20 грн., а всього - 15 392,64 грн.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Л.П. Сушко