Справа пр. №2-з/756/341/19
У Х В А Л А

13 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про визнання недійсним акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ПАТ "Універсал Банк", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. про визнання недійсним акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на майно.

Одночасно з поданням позову до суду представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності АТ "Універсал Банк" та заборонити ПАТ "Універсал Банк" здійснювати будь-які дії щодо цієї квартири.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання недійсним акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на майно.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з долучених до заяви документів, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу АТ "Універсал Банк", а тому останній може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З цих підстав суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності АТ "Універсал Банк".

Поряд з цим суддя звертає увагу заявника на те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 передбачає також і заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження указаного нерухомого майна, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині вимог стосовно заборони ПАТ "Універсал Банк" вчиняти будь-які дії щодо квартири, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про визнання недійсним акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності акціонерному товариству "Універсал Банк".

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Андрейчук