Справа № 587/2304/19
РІШЕННЯ

17 грудня 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А. за участю секретаря Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,
В С Т А Н О В И В :
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пархоменко В.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача Косівщинської сліьської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.
Представник третьої особи - управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області до суду не з`явився, направивши пояснення на позовну заяву, в яких просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Позивачем був замовлений та виготовлений 05.10.2019 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації «Гарант» технічний паспорт на гараж, район вулиця АДРЕСА_1 , ділянка АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 . Згідно даних технічного паспорта гараж зазначений під літ А-1, має підвал, побудований із цегли, має загальну площу 50,6 кв.м. (а.с. 17-20).
Зі змісту роз`яснень від 18.10.2019 за № 40-1018/2241-19, наданих позивачу управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, самочинно збудована будівля гаражу, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ділянка 4, підлягає прийняттю в експлуатацію лише після визнання права власності на нього у судовому порядку (а.с. 23).
Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворенене рухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.
Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК)та землекористувачі(стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.
У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).
Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).
Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.
Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було надано земельну ділянку у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією.
Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.
Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження об`єкта гаража за адресою: АДРЕСА_2 , дане приміщення гаражу збудоване з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм, та не порушує права інших осіб (а.с. 17-34).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 331, 376 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
Ухвалив:
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Степаненко