ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-к/753/11/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва з Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації від 29.05.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконаннявимог ст. 467 ЦПК України суд письмово повідомив ОСОБА_2 про надходження клопотання і запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

У встановлений місячний строк заперечення боржником не подане, повідомлення, яке направлялось за його адресою реєстрації проживання, повернулося до суду відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2019 клопотання призначено до розгляду у судовому засіданні, про що відправлено повідомлення боржнику. Однак повістка була повернута до суду без вручення адресату із зазначенням причин невручення "інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки".

Розглянувши подані документи, суд прийшов до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вирок іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Також, згідно з п.5.1 Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27.06.2008 року №1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за №573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до п.5.5. Інструкції, розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з ЦПК України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням від 29.05.2018 року мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку чи інших доходів, щомісячно, починаючи з 09.04.2018 року і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі 150 (сто п"ятдесят) рублів.

Відповідно до довідки мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації, вищевказане рішення набрало законної сили 03.07.2018 року та підлягає виконанню.

ОСОБА_2 своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації.

На території Російської Федерації рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не виконувалося.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (стаття 464 ЦПК України).

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468 ЦПК України не встановлено.

В Україні не ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав. Також у провадженні судів України немає порушеної справи у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і з тих самих підстав.

Інтересам України рішення мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації від 29.05.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на корись ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не загрожує.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації від 29.05.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на вимогах закону та є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ст. ст. 462, 463, 467, 468 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації від 29.05.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової ділянки №210 м. Санкт-Петербурга Російської Федерації від 29.05.2018 року, резолютивна частина якого має наступний зміст:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ю, уродженця м. Києва, громадянина України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку чи інших доходів, щомісячно, починаючи з 09.04.2018 року і до повноліття дитини.»

Аліменти стягувати на території України і перераховувати на рахунок для переказів у рублях: получатель ОСОБА_1 , банк получатель АО "Тинькофф Банк", корр. счет НОМЕР_1 , БИК НОМЕР_2 , счет получателя платежа НОМЕР_3, назначение платежа: перевод средств по договору № ОСОБА_1

Після набрання ухвалою суду законної сили виконавчий лист направити на виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.О. Заставенко