Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3395/18
Провадження № 2/191/1000/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.01.2019 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого- судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря Борисової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з січня 2006 року до квітня 2010 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З квітня 2018 року сторони проживають окремо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не надав.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що сторони мають неповнолітню дитинусина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження 1-ЕД 069802, видане виконавчим комітетом Олександрівської міської ради Артемівського району міста Луганська).
Факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №2584 від 21 серпня 2018 року.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. .
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України .
Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 179, 180-182, 186, 191,196 СК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 141, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 21 грудня 1980 року в м.Луганськ, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.02.2025 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_4