Ухвала

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 295/9045/19

провадження № 61-21756ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Дмитра Миколайовича про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача кошти в сумі 150 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної при розгляді її позовної заяви від 31 січня 2019 року у справі № 296/12002/13-ц суддею Богунського районного суду м. Житомира Лєдньовим Д. М.

Позовна заява обґрунтована тим, що при постановленні суддею незаконної ухвали від 14 травня 2019 року про закриття провадження у справі № 296/837/19, суддею були допущені наведені у позовній заяві чисельні та істотні порушення норм процесуального права, чим їй було заподіяно моральних страждань, а також порушено її конституційне право на справедливий суд.

Корольовський районний суд м. Житомира ухвалою від 28 жовтня 2019 року відмовив у відкритті провадження у справі на підставі частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Житомирський апеляційний суд постановою від 26 листопада 2019 року ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 28 жовтня 2019 року залишив без змін.

30 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваній постанові апеляційного суду складено завідомо неправдиві висновки.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі виходив з того, що застосування положення частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема суду, які не пов`язані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком, а й іншим відповідним рішенням суду.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначено про правильність висновку суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за даним позовом з тих підстав, що розгляд судом позовних вимог, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом конкретної справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

У разі надходження позовної заяви з вимогами про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій або про відшкодування завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду (судді) шкоди з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року; пункт 1 частини першої статті 170 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги до судді Богунського районного суду м. Житомира про відшкодування моральної шкоди не підлягають розгляду за правилами будь-якого судочинства, у зв`язку з чим наявні підстави для залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Дмитра Миколайовича про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило