Ухвала

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 127/27754/15-ц

провадження № 61-1580ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Куцулими Ганни Сергіївни, за участю стягувача публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Замостянське ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області) Куцулими Г. С., обґрунтовуючи її тим, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було враховано що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» пропустило строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Посилаючись на вищезазначене, ОСОБА_4просила визнати неправомірними дії державного виконавця Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Куцулими Г. С., пов'язані з відкриттям виконавчого провадження № 55491604 з виконання виконавчого листа, виданого 26 липня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/27754/15-ц; зобов'язати державного виконавця Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Куцулиму Г.С. усунути порушення прав ОСОБА_4, а саме: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 55491604 та повернути відповідний виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій областіКуцулими Г. С., пов'язані з відкриттям виконавчого провадження № 55491604 з виконання виконавчого листа, виданого 26 липня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/27754/15-ц.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року скасовано, у задоволенні скарги відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у січні 2019 року, ОСОБА_4 просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Крім того, у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що копію постанови апеляційного суду особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 27 грудня 2018 року та подала скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 11 січня 2018 року, тобто після закінчення строку пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання, а тому вона є незаконною.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, обгрунтовано виходив з того, що постанова державного виконавця Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Куцулими Г. С. винесена в межах строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій у трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 розділу 13 «Перехідні та прикінцеві положення» зазначеного закону встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області, на підставі якого був виданий виконавчий лист, набрало законної сили 06 липня 2016 року, тому постанова державного виконавця Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій областіКуцулими Г. С.від 11 січня 2018 року, якою відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом, прийнята в межах строку пред'явлення його до виконання.

Доводи касаційної скарги, про неприпустимість зворотної дії закону у часі, є безпідставними та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в межах строків пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржується, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а також рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначено.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк касаційного оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Куцулими Ганни Сергіївни, за участю стягувача публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

С. П.Штелик