Справа № 577/5768/19
Провадження № 6/577/136/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Гетьман В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа справу за поданням старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В

Ст. державний виконавець Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ Литвин В.А. звернулася до суду із зазначеним поданням. Обгрунтовуючи тим, що на виконанні у Конотопському МРВ ДВС ГТУЮ знаходяться виконавчий документ: вимога №Ф-5772-17 від 08.04.2019 р. видана ГУ ДФС у Сумській обл. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10053,84 грн. заборгованості на користь ГУ ДФС у Сумській обл. Останній направлена постанова про відкриття виконавчого провадження в якій зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такоїдекларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Станом на 16.12.2019 р. декларація не подана. На повторні звернення ОСОБА_1 не реагує. При виходах за місцем мешкання боржниці, остання була відсутня. Рішення ОСОБА_1 не виконує понад сім місяців. У звязку з наявністю у останньої невиконаних зобовязань, на підставі ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України просить тимчасово обмежити боржницю у праві виїзду за межі України.

Ст. державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Литвин В.А. в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, подання підтримує та просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Встановлено судом, що на виконанні у Конотопському МРВ ДВС ГТУЮ знаходяться виконавчий документ: вимога №Ф-5772-17 від 08.04.2019 р. видана ГУ ДФС у Сумській обл. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10053,84 грн. заборгованості на користь ГУ ДФС у Сумській обл. (а.с.3). Постановою від 10.07.2019 р. відкрито виконавче провадження (а.с. 4).

Відповідно до ч.1, 4 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні такого права лише у випадках, встановлених законом.

Ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Положення ст. 441 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (пункт 5 частини першої цієї статті).

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов`язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В судовому засіданні було встановлено, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 цілеспрямовано ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні.

Саме по собі посилання на заборгованість за виконавчим окументом за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржниці від виконання зобов`язання.

Також державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

За таких обставин, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є передчасним, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржниці від виконання рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, тому підстав для встановлення щодо боржника такого обмеження немає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст.11, 31, 52, 68 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.1, 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст. 441 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволені подання ст. державному виконавцю Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Литвин В.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Гетьман