Справа № 466/9847/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

з участю секретаря Борис У.Я.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, міський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення факту батьківства , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його батьківства щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. В процесі розгляду справи вимоги були уточненні, а саме заявник просив не розглядати вимогу про внесення змін до актових записів, а лише встановити факт батьківства.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.18р. померла мати дітей - ОСОБА_6. З 2003 року він підтримував з нею відносини, частково проживав у неї. За цей час у них народилось двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 При реєстрації народження дітей він не подавав заяви про визнання себе батьком, тому у свідоцтвах про їх народження в графі «батько» запис проведено за вказівкою матері - ОСОБА_7, тобто вказано прізвище матері, а імя та по батькові його. Від часу народження обох дітей і по день смерті ОСОБА_6 він продовжував підтримувати з нею стосунки, піклувався про дітей, допомагав матеріально, приймав участь у їх вихованні, діти знали, що він являється їх біологічним батьком. Після смерті матері, він продовжує піклуватись дітьми, щодня навідує. На даний час органом опіки та піклування вирішується питання про передачу йому на виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Зважаючи на викладене, змушений звернутись до суду із заявленими вимогами.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали свої вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Просили таку задоволити.

Представник органу опіки та піклування Шевченківської райадміністрації ЛМР ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення його батьківства відносно малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Встановлення факту батьківства заявнику ОСОБА_1 необхідне в інтересах його дітей, з метою захисту їх прав та інтересів.

Так, згідно ч. 2 ст. 130 Сімейного кодексу України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу

Як встановлено судом та вбачається з копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4, 29 листопада 2004 р. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх матір»ю є ОСОБА_6. Остання померла 22 вересня 2018 p, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 517276. За заявою матері, батьком дітей у актовому записі про народження зазначений ОСОБА_7 . Тобто прізвищем дітей вказано прізвище матері , а імя та по батькові - заявника, згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах, офіційного шлюбу вони не укладали. Даний факт стверджується поясненнями заявника в судовому засіданні та показаннями допитаних свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Останні також підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно являється біологічним батьком малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_5, постійно піклується про них, займається вихованням та матеріально допомагає, діти називають його батьком.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження - певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, яких народила ОСОБА_6, яка померла 22 вересня 2018 p.

Заявник: ОСОБА_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_1.

Зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, адреса: м. Львів, вул. Липинського, 11.

Зацікавлена особа: міський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, адреса: м. Львів, вул. Івана Франка, 157.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя ОСОБА_10