РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18079/18

Провадження № 22-ц/4815/84/19

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймистука С.В., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року, ухваленого в складі судді Галінської В,В., повний текст якого складений 08.11.2018, у справі №569/18079/18,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листлопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ( доходів ) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитинувідповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2018 року до її повноліття.

Вирішено питання про судовий збір.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати дане рішення в частині відмови розподілу витрат на правничу допомогу і ухвалити в цій частині рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2800 грн. витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивачем та її представником в повному обсязі надано належні докази розміру витрат на правничу допомогу , а саме фіксованого розміру гонорару в сумі 2800 грн 00 коп., наданий детальний опис обсягу наданих адвокатом послуг, а тому посилання суду на відсутність доказів розрахунку наданих послуг є безпідставним.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в оскаржуванійтаким вимогам відповідає.

Відмовляючи позивачці у компенсації судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з відсутності у детальному описі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_3 для надання правничої допомоги ОСОБА_1, розрахунку понесених витрат.

На підтвердження такого висновку судом наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на зібраних у справі доказах і не суперечать вимогам ст. ст.137, 141 ЦПК України.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Встановлено, що правничу допомогу у цій справі позивачці надавав адвокат ОСОБА_3. за договором про надання правничої допомоги адвокатом щодо підготовки процесуальних документів та представництва у судах від 18 вересня 2018 року укладеним між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Юридична консультація ОСОБА_3".

Відповідно до п.2.1 договору про надання правничої допомоги від 18.09.2018 сторони узгодили, що позивач виплачує Бюро гонорар в сумі 2800 грн.

На підтвердження сплати позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 2800 грн., надано меморіальний ордер "№@2PL113947 від 20.09.2018 року, де у графі "Призначення платежу" зазначено - послуги адвоката, ОСОБА_1.

06 листопада 2018 року представником позивача адвокатом надано суду детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом в якому зазначив лише назву робіт, однак відсутній час, який потрачений на виконання правових послуг та вартість оплати за виконану роботу, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Інші докази та обставини, на які посилається сторона в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим судове рішення в оскаржуванній частині підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368,369, 374, ст. 375, ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення..

Рішення Рівненського міського суду Рівненськї області від 06 листопада 2018 року в частині відмови у компенсації витрат на правничу допомогу залищити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2019 року.

Головуючий :

Судді :