Провадження №2/523/1852/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" січня 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.12.2013 р. позивачка ОСОБА_1, позичила двоюрідному брату відповідачу ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США. На підтвердження цього позичальник відповідач ОСОБА_2, власноруч написав розписку про позичання коштів на умовах повернення впродовж 3 (трьох) місяців під 9% річних за користування коштами. Згідно всіх домовленостей відповідач ОСОБА_2, зобовязався повернути одержані від позивачки кошти у строк впродовж трьох місяців з дня написання ним розписки, тобто до 02.03.2014 року. Однак позичальник грубо порушив свої зобовязання щодо повного повернення позичених коштів, а здійснив лише часткове повернення коштів, так у грудні 2013 відповідач повернув 300 (триста) дол.США, у січні 2014 року 150 (сто пятдесят) дол.США; у лютому 2014 року 150 (сто пятдесят) дол. США; у серпні 2016 року 1500 (одна тисяча пятсот) дол. США; та у листопаді 2017 року 800 (вісімсот) дол. США, а всього на час предявлення позову до суду відповідач повернув позивачці 2900 (дві тисячі девятсот) дол. США. На неодноразові звернення та прохання позивачки до відповідача повернути залишок позичених коштів відповідач відповідає що не заперечує та визнає що має сплатити залишок позичених коштів в розмірі 17100 (сімнадцять тисяч сто) дол. США, однак на даний час в нього не має таких коштів і тому просить почекати.

Відповідно до розрахунку заборгованості який наводить позивачка у позові, загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем за розпискою від 02 грудня 2013 року складає - 543 020,51 грн., (пятсот сорок три тисячі двадцять гривень 51 коп.), що становить: сума основного боргу (залишок неповернутої позики) - 17100,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 10.09.2018р. складає 483246,00грн. (чотириста вісімдесят три тисячі двісті сорок шість грн. 00 коп.); проценти за користування позикою передбачені умовами розписки в сумі 450,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 10.09.2018р. складає 12717,00грн. (дванадцять тисяч сімсот сімнадцять грн.. 00коп.); інфляційні витрати в сумі 35 526.96 грн. (тридцять пять тисяч пятсот двадцять шість грн. 96коп.); та 3 відсотки річних в сумі - 11 530,55 грн. (одинадцять тисяч пятсот тридцять грн.. 55 коп.), яку вона просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у його відсутність.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило. Окрім того в судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судові повістки не отримує, у звязку з чим, на підставі п.2 ч.1 ст.131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 02.12.2013 р. позивачка ОСОБА_1, позичила відповідачу ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що підтверджується письмовою розпискою про позичання коштів на умовах повернення впродовж 3 (трьох) місяців під 9% річних за користування коштами. Згідно всіх домовленостей позичальник відповідач ОСОБА_2, зобовязався повернути одержані від позивачки кошти у строк впродовж трьох місяців з дня написання ним розписки, тобто до 02.03.2014 року.

Отже між сторонами виникли зобовязальні правовідносини щодо договори позики, які регулюються наступними нормами законодавства.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч.1ст.1046ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Стаття 610ЦКУкраїнивизначає,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства». Спеціальні положення ч.1 статті 1048 ЦК України встановлюють цей розмір процентів «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором».

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором позики від 02.12.2013р. та не повернув позивачці грошову суму у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США в строк до 02.03.2014 року.

Так, відповідач здійснив лише часткове повернення коштів, так у грудні 2013 відповідач повернув 300 (триста) дол.США, у січні 2014 року 150 (сто пятдесят) дол.США; у лютому 2014 року 150 (сто пятдесят) дол. США; у серпні 2016 року 1500 (одна тисяча пятсот) дол..США; та у листопаді 2017 року 800 (вісімсот) дол. США, а всього на час предявлення позову до суду відповідач повернув позивачці 2900 (дві тисячі девятсот) дол. США.

Таким чином, сума основного боргу (залишок неповернутої позики) - 17100,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 10.09.2018р. складає 483246,00грн. (чотириста вісімдесят три тисячі двісті сорок шість грн. 00 коп.).

Судом встановлено що згідно умов розписки відповідач зобовязався повернути позичені кошти з умовою сплати 9% річних від суми позики за кожний місяць впродовж трьох місяців на строк який були позичені кошти. Суд погоджується із розрахунком відсотків який зазначає позивачка у позові, що складає 450,00дол.США (чотириста пятдесят доларів США) із розрахунку періоду за який нараховуються проценти: з 02.12.2013 року по 02.03.2014 року, (20000.00 Х 9%) / 12міс = 150 дол. США Х 3міс = 450 дол. США.

Згідно вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3 відсотків річних в сумі склала 11 530,55 грн. (одинадцять тисяч пятсот тридцять грн.. 55 коп.).

В той же час, суд не погоджується із наведеним позивачкою у позові розрахунку втрат від інфляції у розмірі 35 856,85 грн., оскільки позивач просить стягнути з відповідача борг з урахування останнього курсу долара США до національної валюти, а не за курсом, який був наявний на час укладення договори позики.

В рішенні Верховного Суду від 28.03.2012 у справі №6-36736вов10 встановлено, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає

Таким чином, заборгованість за договором позики (розпискою) відповідача складається із: 483 246,00грн. (чотириста вісімдесят три гривні двісті сорок шість грн.. 00коп.) залишок неповернутої позики; 12717,00грн. (дванадцять тисяч сімсот сімнадцять грн.. 00коп) проценти за користування позикою передбачені умовами розписки; та 11 530,55 грн. (одинадцять тисяч пятсот тридцять грн.55 коп.) 3 відсотки річних.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.15,16,192,526,533,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ОК014572 виданий Суворовським РВ УМВС України в Одеській області виданий 17 серпня 2016 року, адреса реєстрації: 65069, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 26, кв. 6)

- залишок неповернутої позики у розмірі 483 246 (чотириста вісімдесят три гривні двісті сорок шість грн.. 00коп.);

- проценти за користування позикою передбачені умовами розписки у розмірі 12717,00грн. (дванадцять тисяч сімсот сімнадцять грн.. 00коп);

- 3 відсотки річних у розмірі 11 530,55 грн. (одинадцять тисяч пятсот тридцять грн.55 копійок;

судовий збір розмірі 5074 гривень 93 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 512568 гривень 48 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2019р.