Провадження №2-о/235/1008/19
Справа №235/7545/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на права приватної власності за договором купівлі-продажу від 09.01.1998 року. Цю квартиру батько заповів їй, згідно заповіту від 12.08.2014 року. На час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем і фактично розпоряджалася спадковою квартирою, очікуючи спливу 6 місячного строку, але, при зверненні до нотаріуса, в заведенні спадкової справи було відмовлено, так як вона зареєстрована за іншою адресою. Просить встановити факт її спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви, наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Покровської міської ради Донецької області надав заяву, в якій просить вирішити справу на розсуд суду та розглядати справу без їх участі (а.с. 57).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що його дружина ОСОБА_1 з весни 2017 року доглядала свого батька ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті останнього вона проживала разом з батьком за вищевказаною адресою.

Суд, вислухавши заявницю, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження заявниці від 22.10.1970 року та свідоцтва про укладення шлюбу від 18.12.1993 року, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_2 ( а. с. 34,35).

Згідно копії паспорту заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36-37).

Згідно копії паспорту батька заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 28.03.2019 року, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 71 року , місце смерті м.Покровськ Донецької області (а.с.9).

Згідно договору купівлі-продажу від 09.01.1998 року та технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, ОСОБА_2 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Згідно заповіту від 12.08.2014 року, посвідченому приватним нотаріусом, реєстровий №3918, ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заповів, на випадок своєї смерті, ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно заяви від 15.06.2017 року до АТ «Укрсиббанк» ОСОБА_2 оформив додаткову платіжну картку на ім`я ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Згідно акту про спільне проживання за однією адресою та ведення спільного господарства з померлим від 06.12.2019 року, складеного Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_2 з 01.03.2017 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 включно. ОСОБА_1 вела спільне з померлим господарство, сплачувала комунальні платежі, готувала їжу та підтримувала порядок у квартирі, виконувала дрібний ремонт, лікувала батька від катаракти (сліпоти), оплативши операцію на оці. Своїм коштом поховала батька. Акт підписаний свідками (а.с.74).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2019 року ОСОБА_1 відмовлено в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва після смерті батька ОСОБА_2 , так як не надано документів, які підтверджують постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді нотаріуса від 01.11.2019 року, спадщина після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалась (а.с.50).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 01.03.2017 року по 28.03.2019 року, проживала однією сім`єю з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом з місця мешкання (а.с.74), поясненнями свідка.

Мета звернення заявниці до суду з вказаною заявою- прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки інших спадкоємців, як встановлено в судовому засіданні, не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273,293,294,315 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2019 року.

Суддя: