Провадження № 2/344/1837/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовує тим, що їй та членам її сім'ї (матері та брату) на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. В квартирі також зареєстрований її батько ОСОБА_2. Відповідач у квартирі не проживає з вересня 1999 року, добровільно знятись з реєстрації не бажає, а отже є таким, що втратив право на користування житлом.

Позивач в судове засідання 29 січня 2019 року не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, якому належить 1/4 частка квартири, ОСОБА_4, якій належить 1/2 частка квартири та позивач ОСОБА_1, якій належить 1/4 частка квартири.

Право власності на квартиру позивач та члени її сім'ї зареєстрували на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2004 року. На підставі даного рішення відповідач ОСОБА_2 втратив свою частку у власності квартири, у зв'язку із чим йому було присуджено грошову компенсацію за належну йому частку.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано 04 квітня 2001 року.

ОСОБА_4 у письмовій заяві не заперечила проти визнання відповідача таким, що втратив право користуванням квартири та підтвердила обставину його непроживання за зазначеною адресою.

Як вбачається із відомостей про реєстрацію відповідача наданих на запит суду, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04 січня 1989 року по теперішній час.

Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу та членам її сім'ї на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надав.

З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 81, 89,141, 259, 263-265, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківськогоапеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2019 року.

Суддя Бабій О.М.