Справа № 487/5528/18
Провадження № 2/487/2301/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В. розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 (54058, м. Миколаїв, вул. Озерна, 12, кімната 505 «Б») до ОСОБА_2 (54058, м. Миколаїв, вул. Озерна, 12, кімната 505 «А») про усунення перешкод у здійсненні права власності, не повязаних із позбавленням володіння,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, в якому посилаючись на порушення Правил утримання домашніх собак відповідачкою, просила суд:

1. Ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належною їй однокімнатною квартирою № 505 «Б» (в квартирі № 505) в будинку № 12 по вул. Озерній у м. Миколаєві, відновивши становище яке існувало на момент її придбання, шляхом вилучення у гр.. ОСОБА_2 двох незареєстрованих собак, заведених без письмової згоди позивачки , яких вона утримує у двокімнатній квартирі спільного заселення № 505 в будинку № 12 по вулиці Озерній в м. Миколаєві, всупереч усім вимогам Правил утримання домашніх собак та котів в м. Миколаєві.

В обгрунтування позову зазначила наступне.

Позивач є власником однокімнатної квартири, позначеної літерою «Б» (505 «Б»), що знаходиться у двокімнатній квартирі спільного заселення за № 505 в будинку № 12 по вул. Озерній в м. Миколаєві.

Відповідач мешкає в іншій однокімнатній квартирі за номером 505 «А», що знаходиться у вищевказаній двокімнатній квартирі спільного заселення.

У спільному користуванні з відповідачкою знаходиться коридор, вмивальня, вбиральня, душева, кухня та балкон. ОСОБА_2 не дотримується санітарно- гігієнічних норм проживання у квартирі, відмовляється прибирати місця загального користування та без відома та письмової згоди позивача завела двох собак, які не мають реєстраційних документів. Тварини порушують режим тиші в нічний та денний час, справляють природні потреби прямо в квартирі та не дозволяють позивачу вільно користуватися місцями загального користування.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, не повязаних із позбавленням володіння та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

19.10.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач обґрунтувала свою позицію тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 531 серії 007254, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 30.11.2007 року, вона проживає у квартирі № 505 «А» по вул. Озерна, 12 у м. Миколаєві. Як стверджує ОСОБА_2, у неї на утриманні перебуває дві собаки: породи чіхуахуа, кличка- Джеки та невизначеної породи, кличка- Рекс. Вказані собаки зареєстровані в комунальному підприємстві Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин», реєстраційні посвідчення № 341 та № 342 відповідно. Мають міжнародні ветеринарні паспорти та проведені всі необхідні щеплення. Ніяких перешкод у користуванні місцями загального користування позивачці не створюється, санітарно- гігієнічні умови в квартирі підтримуються в належному стані.

У відповіді на відзив від 29.10.2018 року позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовільнити, вказуючи, що відповідач так і не отримала її письмової згоди на утримання собак у квартирі спільного заселення, чого вимагають норми законодавства. Реєстрація собак у комунальному підприємстві Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин», видача реєстраційних посвідчень та щеплення здійснені вже після подачі позову до суду та оформлені не належним чином. ОСОБА_1 стверджує, що собачі миски та їх корм постійно перебувають у місцях загального користування, як і самі собаки в той час, коли відповідач знаходиться вдома.

08.11.2018 року до канцелярії суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від ОСОБА_2, в якому остання вказує на те, що її собаки зареєстровані у відповідності до норм законодавства, їм проводяться щеплення згвдно з графіком щеплень, який розробляється фахівцем у галузі ветеринарної медицини. Відповідач стверджує, що при реєстрації тварин у КП Миколаївської міської ради "Центр захисту тварин", яка дійсно відбулася 12.10.2018 року, не було виявлено жодних порушень. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що нормами жодного нормативно- правового акту не передбачено такий вид відповідальності, як позбавлення особи права власності та вилучення у неї власності внаслідок порушення Правил утримання домашніх собак та тварин в місті Миколаєві, а ОСОБА_1 не обгрунтовано вибраний спосіб захисту права з посиланням на статтю цивільного законодавства.

У своєму повідомленні від 20.11.2018 року позивач ОСОБА_1 додатково звернула увагу суду на те, що квартира, в якій мешкають позивач та відповідач є квартирою спільного заселення, ОСОБА_2 порушено Правила утримання домашніх собак та котів у м. Миколаєві, а реєстраційні документи на тварин оформлені неправильно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

07.06.2012 року за договором купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 760, позивач стала власником однокімнатної квартири № 505 «Б», що знаходиться у двокімнатній квартирі спільного заселення за № 505 по вул. Озерній, буд. 12 в м. Миколаєві.

Згідно копії технічного паспорта на приватизовану квартиру № 505 «Б» у будинку № 12 по вул. Червоних Майовщиків (Озерній) у м. Миколаєві, загальною площею 19, 6 м?, що складається із кімнати площею 13, 1 м?, а також коридору І- 6, 8 м?, вмивальні ІІ- 0, 8 м?, вбиральні ІІІ- 1, 2 м?, душевої IV- 1, 1 м?, кухні V- 5, 5 м?, балкону VІ- 0, 5 м?, що є у спільному користуванні з відповідачем.

Відповідач проживає у квартирі № 505 «А» по вул. Озерна, 12 у м. Миколаєві на підставі ордеру на житлове приміщення № 531 серії 007254, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 30.11.2007 року.

Відповідач ОСОБА_2 без згоди позивача утримує у квартирі двох собак. Вказана обставина відповідачем не оспорюється.

Згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України державою гарантовано право громадянина на власність на житло.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання

своїм майном. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник

володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать

закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності (володіння, користування, розпорядження) може бути

обмежено чи припинено або власника може бути зобов'язано надати право

користування його майном іншим особам лише у випадках і в порядку,

встановленому законом. Право власності є непорушним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним

права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормою частини першої ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 без відповідного дозволу позивача ОСОБА_1 завела двох собак: породи чіхуахуа, кличка- Джек Деніелс та невизначеної породи, кличка- Рекс, яких утримує у зазначеній квартирі, та, на момент придбання позивачем кімнати, у квартирі спільного заселення не було.

Права й обовязки громадян в галузі наведення порядку щодо питань утримання і поводження з домашніми тваринами та заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині, відповідальність за жорстоке поводження з тваринами встановлено Правилами утримання домашніх собак та котів в м. Миколаєві, затверджених рішенням міської ради від 3 вересня 2009 року №36/8.

Згідно п. 2.5. Правил фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобовязані виконувати вимоги нормативно-правових актів у цій сфері, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та Правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до п. 2.6. Правил дозволяється утримувати у квартирах, дворах, де проживає кілька сімей, допускається утримання домашніх тварин лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири або двору. При цьому не дозволяється утримувати їх в місцях загального користування (коридори, сходові площадки, горища, підвали тощо).

Частиною 2 статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Відповідно до абзацу 12 частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам і виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Позивач просила суд прийняти рішення про вилучення двох собак у відповідачки.

Проте, предметом вилучення є живі істоти - собаки. Спосіб захисту своїх порушених прав обраний позивачем не вирішує подальшу долю собак після вилучення, яким відповідно до положень ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» необхідно забезпечити необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримання санітарно-гігієнічних норм експлуатації приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання.

Крім того, обраний позивачем спосіб захисту, яким відповідача взагалі позбавляють права володіння тваринам, призведе до дисбалансу інтересів сторін і є непропорційним втручанням у права відповідача володіти своїм майном - собаками, який, з урахуванням положень ч.1 ст.180 ЦК України, є особливим об'єктом цивільних прав, на які поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене та обраний позивачем спосіб захисту його прав, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вилучення двох собак, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя А.В. Біцюк