Справа № 344/9480/18
Провадження № 2/344/1305/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , звернулася в суд із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 , РНОКПП- невідомий, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що саме вона- ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Крім позивача у вказаному будинку зареєстрований також і ОСОБА_2 . Відповідно до тверджень позивача, у вказаному будинку ОСОБА_2 не проживає протягом тривалого часу і по даний час (близько двадцяти років), однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи, жодних особистих речей відповідача у будинку немає, на думку позивача, відповідач втратив інтерес до даного житлового приміщення як до свого постійного проживання. Крім того, реєстрація ОСОБА_2 у даному будинку тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які ж відповідач не оплачує.

Враховуючи те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності та користування будинку у зв`язку із реєстрацією в ній відповідача, вона звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засіданні позива не прибула, при цьому подавши суду заяву за змістом якої просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд вважає можливим розглядати справи у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи квартира АДРЕСА_1 належить місцевій Раді (а.с.8), а ОСОБА_1 є основним квариторнаймачем після смерті матері (а.с. 81).

В спірній квартирі, окрім позивача на даний час зареєстрований і відповідач, що підтверджується випискою №02-02/00030/1469 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї (копія а.с. 8), актом від 27.09.2004р (копія а.с. 29).

У своїх позовних вимогах позивач вказує про те, що відповідач не проживає протягом тривалого часу і по даний час, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою, обов`язків по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює, у зв`язку з чим просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

При цьому позивачем помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, ст.319 ЦК України, ст.391 ЦК України , ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки позивач не є власником квартири, а квартира, як вбачається з матеріалів справи є власністю місцевої Ради.

Тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Житлового кодексу Української РСР, зокрема норми ст. 71-72 вказаного кодексу.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ст. 71 ЖК УРСР регламентує збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:

1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;

4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;

5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;

7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк.

У ст. 72 ЖК УРСР встановлено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз наведених норм передбачає, що якщо тимчасова відсутність особи перевищила 6 місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутися з позовом про визнання її такою, що втратила право на користування приміщенням.

Факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 понад 1 рік підтверджується у своїй сукупності безпосередньо позовом, заявою від 23.09.2004р, актом від 27.09.2004р відповідно до яких відповідач вже значний період часу не проживає у вказаному будинку, а саме з 1997 року, а також той факт, що відповідач не бере участі у оплаті комунальних послуг та веденні господарства, в той же час факт реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою несе додаткові витрати для позивача по оплаті житлово-комунальних послуг і позбавляє змоги отримати субсидію

Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод позивач у користуванні квартирою відповідачу не створює.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням є підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладається на відповідача, згідно до ст. 141 ЦПК України .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК УРСР суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- невідомий), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- невідомий), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) - 704,8 грн. по оплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло