Ухвала

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 394/197/16-ц

провадження № 61-942ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року, додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, третя особа - голова Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, третя особа - голова Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії голови Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_2 щодо звільнення ОСОБА_1 із посади завідуючої Небелівського дошкільного навчального закладу.

Скасовано розпорядження голови Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 25 січня 2016 року № 1 про звільнення ОСОБА_1

Зобов'язано ОСОБА_2 поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючої Небелівського дошкільного навчального закладу.

Стягнуто з Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за період з 26 січня 2016 року по день поновлення на посаді (день винесення даного рішення).

Стягнуто з Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року стягнуто з Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 15 946 грн 90 коп.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

У грудні 2018 року Небелівська сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року, додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1 762 грн.

Ціна позову у даній справі становить 15 946 грн 90 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*500=881 000).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, справи є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Суд може визнати справу малозначною, ураховуючи, наприклад: ціну позову, предмет позову, складність справи та її значення для сторін і суспільства.

Ураховуючи предмет, ціну позову та складність цієї справи, а також те, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення постановлено судом апеляційної інстанції після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих прав, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року, додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року ухвалені у малозначній справі, то вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року, додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2016 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк