Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2696/18
Провадження № 2/376/151/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується Договором дарування частини житлового будинку від 06.06.2007 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2007 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.04.1977 року.

28.09.1996 року позивачка зареєструвала в своєму будинку двоюрідного брата - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією будинкової книги.

У 1996 році відповідач звільнився із місць позбавлення волі, родичів крім позивачки не мав, і у зв'язку з тим, що не було йому де проживати, він переїхав до позивачки та попросив зареєструвати його у будинку. Позивачка не могла йому відмовити, оскільки без реєстрації він не мав би змоги влаштуватися на роботу.

З 1996 року відповідач почав їздити до Російської Федерації, де працював на сезонних роботах. У 2003 році, поїхавши знову на заробітки, брат припинив зв'язок з позивачкою. У 2008 році ОСОБА_1 подавала заявку на телепрограму «Жди меня», але до сьогодні не отримала будь-якої відповіді.

Відповідач в житловому будинку не проживає ще з дати реєстрації.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відділу Соціального захисту населення Сквирського району для отримання субсидії на оплату комунальних послуг, де вона отримала відмову, оскільки у її будинку зареєстрований двоюрідний брат - ОСОБА_2 та у зв'язку з цим, не може отримати субсидію.

Відповідач ніяких послуг ніколи не оплачував та нічим не допомогав, ніякої матеріальної допомоги на утримання житла не надавав, до будинку не навідується. Власні речі відповідача у будинку відсутні, він їх ніколи не залишав. Позивачка з відповідачем не спілкується, давно втратила з ним зв'язок. Позивачка самотужки сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт будинку, що підтверджується квитанціями про сплату за газ та світло. Факт того, що відповідач не проживає в будинку підтверджується показами свідків.

За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на ст. 405 ЦК України просить суд :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької області Погребущенського району с. Адамівка таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с. 33).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору дарування частини житлового будинку від 06.06.2007 року (а.с.17), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.07.2007 року Номер витягу 15334375 (а.с.18).

28.09.1996 року позивачка зареєструвала в своєму будинку двоюрідного брата - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Будинкової книги (а.с.12-16).

У 1996 році відповідач звільнився із місць позбавлення волі, родичів крім позивачки не мав, і у зв'язку з тим, що не було йому де проживати ОСОБА_1 зареєструвала відповідача у своєму будинку. З 1996 року відповідач почав їздити до Російської Федерації, де працював на сезонних роботах. У 2003 році, поїхавши знову на заробітки, брат припинив зв'язок з позивачкою.

Відповідач в житловому будинку не проживає ще з дати реєстрації, що підтверджується Актом встановлення кількості фактично проживаючих осіб від 07.08.2018 року, складений депутатом Сквирської міської ради Когутенко Л.А. в присутності свідків (а.с.21).

Також, факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 підтверджується копією Довідки про склад сім'ї № 2326, виданої 08.08.2018 року виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області (а.с.22).

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відділу Соціального захисту населення Сквирського району для отримання субсидії на оплату комунальних послуг, де вона отримала відмову, оскільки у її будинку зареєстрований двоюрідний брат - ОСОБА_2 та у зв'язку з цим, не може отримати субсидію, що порушує її права.

Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Судом встановлено, що відповідач є двоюрідним братом позивачки (кровне споріднення), а тому є членом сім'ї позивачки і правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком №14 по вул. Весняна в м. Сквира, Сквирського району Київської області, оскільки останній не мешкає в будинку більш одного року без поважних причин і відсутня будь - яка домовленість між відповідачем і власником будинку, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України.

Керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12,13, 247, 258,259,263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької області, Погребущенського району с. Адамівка, Україна, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко