Єдиний унікальний номер: 378/1460/19
Провадження № 2/378/389/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з названим позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 06 лютого 1997 року виданого на підставі рішення виконкому Ставищенської селищної ради народних депутатів №1 від 27.01.1997 року, він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В червні 2011 року він дозволив тимчасово зареєструвати місце проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у належному йому будинку, оскільки житловий будинок, який вони будували напроти його будинку ще не був прийнятий в експлуатацію. В його будинок відповідачі не вселялися, постійно в ньому не проживали, речей своїх не перевозили. Згодом він дізнався, що місце проживання їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 теж зареєстровано у його будинку. Відповідачі не перебувають з ним в сімейних стосунках, жодних зобов`язальних відносин щодо оренди житла між ним та відповідачами не існувало та не існує, він змушений сплачувати за комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, між ним, як власником та відповідачами, будь-якої домовленості щодо користування житлом не було, витрати по утриманню будинку відповідачі не несуть. Таким чином, відсутні правові підстави для збереження реєстрації відповідачів в його будинку. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з 26.11.2018 року є власником квартири АДРЕСА_2 , тобто має житлове приміщення, де може бути зареєстроване фактичне місце проживання її дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в 11 класі СШ №247 в Деснянському районі міста Києва. Проте відповідачі не знялися з реєстрації місця проживання в його будинку та не реєструються за фактичним місцем проживання.

Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком.

В судове засідання позивач не прибув, до суду подав заяву, в якій справу просить розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.02.1997 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_4 (а.с. 8).

Відповідно до копії витягу з рішення №22 виконкому Ставищенської селищної ради від 17.02.2016 року житловому будинку по АДРЕСА_4 присвоєно адресу: АДРЕСА_5 (а.с. 10).

В даному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які з 2011 року фактично не проживають у будинку, що підтверджується довідкою виконкому Ставищенської селищної ради №3897/6 від 01.11.2019 року (а.с. 11), копією акту від 18.10.2019 року (а.с. 9) та копією будинкової книги (а. с. 14-16).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 187210049 від 01.11.2019 року, ОСОБА_3 є власником квартири загальною площею 39,04 кв.м., що розташована в м. Києві, яка належить їй на праві приватної власності (а.с. 12-13).

Місце проживання відповідачів позивачу невідоме, в зазначеному будинку вони не проживають.

Збереження реєстрації відповідачів в будинку без фактичного проживання суперечить вимогам Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та створює позивачу, як власнику, перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно статті 29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно статті 405 Цивільного Кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Сервітутні правовідносини виникають в силу закону згідно з ч. 1 статті 402 ЦК України за наявності факту проживання особи разом із власником обтяженого сервітутом житла та спільного з ним користування цим житлом. У Цивільному кодексі України право членів сім`ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи - члена сім`ї власника житла. Таким чином, суб`єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, а з іншого - член його сім`ї. Згідно з положеннями Житлового кодексу України до членів сім`ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64, ч. 3 ст.156 ЖК України). Об`єктом цього сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення, визначеною власником житла.

Відповідно до ст. ст. 2, 3, 6, 7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до вимог ч. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 167 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачі в будинку позивача не проживають з 2011 року та не ведуть спільне з позивачем господарство, суд вважає, що відповідачі втратили право користування належним позивачу вищезазначеним житловим будинком.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн..

Керуючись ст. ст. 29, 319, 321, 391, 402, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 72, 156, 167 ЖК України, ст. ст. 2, 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану в АДРЕСА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко