Справа № 703/2107/18
4-с/703/28/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі Харченко М.О .

за участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Пиндик С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндик Сергія Володимировича про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про арешт коштів боржника та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндик Сергія Володимировича про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про арешт коштів боржника та скасування постанови.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у Смілянському МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться виконавче провадження №60194737 відкрите 02 жовтня 2019 року на підставі виконавчого листа № 2/703/295/19 від 26 вересня 2019 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 211984 гривні 19 копійок. Копію постанови скаржник отримав у головного державного виконавчого Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Пиндика С.В., 11 жовтня 2019 року, яка із технічних причин, станом на 11 жовтня 2019 року не була направлена скаржнику. А тому, ОСОБА_1 лише 11 жовтня 2019 року ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №60194737, зокрема із винесеними постановами державним виконавцем від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника та від 07 жовтня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою державного виконавця від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Скаржник вважає, що такі дії державного виконавця неправомірні у частині накладення арешту на кошти, що містяться на його банківських рахунках, на які він отримує заробітну плату і пенсію, а тому просив суд визнати неправомірними вказані вище дії державного виконавця у вказаній частині, скасувавши арешт коштів, що містяться на вказаних банківських рахунках.

Скаржник зазначив, що із аналізу положень Конституції України у взаємозв`язку із положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 №1404-УІІІ , Україною гарантовано право кожного громадянина на працю та на пенсійне забезпечення у разі тимчасової втрати працездатності. Це право підлягає певним обмеженням у виді відсоткових відрахувань у разі, якщо їх отримувач є боржник у виконавчому провадженні. Проте, як вважає ОСОБА_1 , жодною нормою чинного законодавства України не передбачено, що отримувач заробітної плати та/або пенсії можна свавільно позбавити усього розміру вказаних виплат. Більше того, статтею 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949 року, ратифікована Україною іще 04 серпня 1961 року, визначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Однак, вказаних положень законодавства головний державний виконавець Пиндик С.В., приймаючи постанову від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника у повній мірі не дотримався, як вважає скаржник головний державний виконавець не з`ясував призначення відкритих на його ім`я розрахункових рахунків у відповідних банківських установах, що призвело до того, що кошти на двох його банківських рахунках, на які він отримує заробітну плату і пенсію, набули статусу арештованих. Вказані дії призвели до того, що він залишився без будь-яких грошових засобів для проживання, оскільки на відповідні рахунки у АБ «Укргазбанк» та у АТ «ПриватБанк» накладені арешти. Відкриті у вказаних банківських установах розрахункові рахунки призначені для отримання заробітної плати та пенсії.

Скаржник звернув увагу суду на те, що 07 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Пиндиком С.В. винесено дві постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно яких із його заробітної плати та пенсії щомісячно має бути відраховано по 20% на депозитний рахунок Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області до часу повного погашення боргу у сумі 211984 гривні 19 копійок.

Вважає, що якщо винесені постанови головним державним виконавцем Пиндиком С.В. від 02 та 07 жовтня 2019 року визнати у повній мірі правомірними: 20% із його заробітної плати та пенсійного забезпечення будуть перераховуватись роботодавцем та пенсійним органом відповідно на депозитний рахунок Смілянського МВДВС ГТУЮ у Черкаській області (на виконання постанов державного виконавця від 07 жовтня 2019 року), а решта, тобто 80% вказаних виплат, будуть перераховуватись відповідними банківськими установами на депозитний рахунок того ж відділу ДВС тепер лише на виконання постанови державного виконавця від 02 жовтня 2019 року .

Тобто, такі неправомірні дії головного державного виконавця Пиндика С.В. призведуть до того, що 100% заробітної плати та пенсійного забезпечення ОСОБА_1 щомісячно будуть відраховуватись вказаними вище установами на депозитний рахунок відділу ДВС, на виконанні у якому перебуває виконавче провадження №60194737, а це, як вважає скаржник, є грубим порушенням вказаних вище норм Конституції України, як Закону прямої дії, Конвенції, а також Закону України «Про виконавче провадження».

Просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В., щодо винесення постанови від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60194737 у частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), а також коштів на рахунку № НОМЕР_2 А. НОМЕР_3 у АБ «Укргазбанк» (МФО:320478, ), що відкриті на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просив скасувати постанову головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В., від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60194737 у частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), а також коштів на рахунку № НОМЕР_5 . НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк» (МФО:320478, ), що відкриті на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Головний державний виконавець Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Пиндик С.В. надіслав до суду заперечення в яких зазначив, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 де скаржник просить: визнати незаконними дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В., щодо невинесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60194737 в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» а також коштів на рахунку UА НОМЕР_3 відкритому в АБ «Укргазбанк» на ім я ОСОБА_1 та скасувати постанову головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» а також коштів на рахунку ІUА НОМЕР_3 відкритому в АБ « Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_1 . Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження». 27 вересня 2019 року до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшла заява ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2/703/295/19 від 26 вересня 2019 року. 02 жовтня 2019 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № за АСВП 60194737 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 22/703/295/19 від 26 вересня 2019 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6984 гривень 19 копійок, витрат понесених на поминальний обід, 5000 гривень за надання правничої допомоги та 200000 гривень моральної шкоди, а всього 211 984 гривень 19 копійок та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Даними постановами боржника повідомлено про відкриття виконавчого провадження та початок примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 22/703/295/19 від 26 вересня 2019 року, роз`яснено необхідність його виконання, обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та зазначено про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 21 198 гривень 42 копійки.

Копії вищезазначених постанов разом з викликом фізичної особи за вих. №№ 140061, 14011, 14088, надіслано ОСОБА_1 для виконання, стягувачу постанова про відкриття виконавчого провадження до відома. Копії постанови направлено для виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

11 жовтня 2019 року до відділу з`явився боржник та надав декларацію про доходи та майно фізичної особи боржника. Цього ж дня, його ознайомлено під підпис з матеріалами виконавчого провадження № АСВП 60194737, положеннями ст. 19 Закону, попереджено про відповідальність за невиконання рішення суду. Письмових пояснень ОСОБА_1 з приводу виконання вищезазначеного виконавчого листа не надавав.

В декларації боржника від 11 жовтня 2019 року інформація про відкриті рахунки у фінансових установах на його ім`я боржника відсутня. Станом на 09 грудня 2019 року в матеріалах виконавчого провадження № АСВП 60194737 відсутні підтверджуючі документи, що вищезазначені розрахункові рахунки відкриті на ім`я боржника є соціальними (для зарахування заробітної плати, пенсії).

Головний державний виконавець Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Пиндик С.В. заперечував проти доводів скаржника в повному обсязі, та вважає, що не має правових підстав для задоволення поданої ним скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, його представника, державного виконавця, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, щ о ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ч. 1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які скаржник посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Статтею 2 Закону №1404 передбачено вичерпний перелік засад виконавчого провадження, серед яких пріоритетною є верховенство права.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Крім того, ст. 46 Основного Закону встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У той же час, ч. З ст. 8 Конституції України встановлено, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 70 Закону №1404 встановлено граничні розміри відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Із аналізу вказаних положень Конституції України у взаємозв`язку із положеннями Закону №1404 слід зробити висновок, що Україною гарантовано право кожного громадянина на працю та на пенсійне забезпечення у разі тимчасової втрати працездатності. Це право підлягає певним обмеженням у виді відсоткових відрахувань у разі, якщо їх отримувач є боржником у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2019 року головним державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної, витрат виконавчого провадження, штрафів. Однак, державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів від 02 жовтня 2019 року не виконав вимоги ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме не врахував, призначення відкритих на ім`я ОСОБА_1 розрахункових рахунків у відповідних банківських установах (а.с. 9).

З наданих суду доказів скаржником, а саме з довідки ПАТ «Укргазбанк» від 11 жовтня 2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № UA. НОМЕР_3 для виплати заробітної плати, на який накладено арешт Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області (а.с. 11).

Із довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 15 жовтня 2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунку № 5168-7427-2078-1099 для виплат із Пенсійного фонду України (а.с. 12).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Основного Закону проголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги норми ЗУ "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника щодо визнання незаконними дій державного виконавця в частині винесення постанови про арешт коштів боржника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 48, 56, 70 Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року ст.ст. 258-260, 447-452 ЦПК України, -

ухвалив:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В. щодо винесення постанови від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60194737 у частині накладення арешту на кошти на рахунку, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , в АТ АБ «ПриватБанк», а також кошти на рахунку UA. НОМЕР_3 у АБ «Укргазбанк», що відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

Скасувати постанову головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пиндика С.В. від 02 жовтня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60194737 у частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , в АТ АБ «ПриватБанк» (мфо305299, ) а також кошти на рахунку UA. НОМЕР_3 у АБ «Укргазбанк» (МФО 320478? ), що відкриті на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст ухвали суду виготовлений 17 грудня 2019 року.

Головуюча: Опалинська О.П.