ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1244/19Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/817/1086/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника відповідача ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Збаразького районного суду від 20 вересня 2019 року (головуючий суддя Левків А.І., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 598/1244/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 24 липня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 остання отримала кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Станом на 21 травня 2019 року заборгованість по даному кредитному договору становить 13516,15 грн., з них: 6116,66 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2322,40 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3276,56 грн. пені за прострочене зобов`язання, 680,71 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 619,82 грн. штраф (процентна складова)

Рішенням Збаразького районного суду від 20 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (адреса м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд.50, , р/р НОМЕР_1 , МФО 305299) 3000 (три тисячі) гривень заборгованості за кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк" 1921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить рішення суду в частині відмови у стягненні частини заборгованості по тілу, процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, всупереч ст. 1054 ЦК України, стягнув лише частину першої складової заборгованості за кредитом та безпідставно звільнив Відповідача від відповідальності щодо погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відмовляючи у стягненні заборгованості по тілу та простроченому тілу кредиту в повному обсязі, суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та поставив під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наніс фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які, в свою чергу, надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судове засідання представник АТ КБ "Приватбанк" будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, що згідно ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно наявної у справі анкети-заявки про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_1 24 липня 2012 року (а.с. 15) звернулась до банку про укладення договору про надання банківських послуг і виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну кредитну картку «Універсальна». ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3000 грн., про що відповідач не заперечує.

У Витязі з Умов та правил надання банківських послуг представлених позивачем та на Тарифах банку відсутній підпис відповідача чи інший документ, який би підтверджував пояснення позивача про те, що відповідач належним чином була ознайомлення з умовами кредитування.

У заяві від 24 липня 2012 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 24.07.2012р. у відповідачки наявна заборгованість за наданим кредитом.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнення із ОСОБА_1 лише 3000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 заборгувала позивачу зазначену суму коштів, які вона взяла у кредит в позивача, за інші складові заборгованості за кредитом, які згідно позовної заяви у сукупності із стягнутою сумою 3000 грн. становить ціну позову 13516,15 грн., відповідач ОСОБА_1 відповідальності не несе.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права, та приймаючи до уваги те, що у долучених Позивачем Витягах з «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» відсутній підпис Відповідача, як і відсутня дата його підписання самим Позивачем, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача лише 3000 грн. отриманого та не повернутого кредиту.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Рішення Збаразького районного суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий -

Судді -