Справа № 136/932/19
Провадження № 22-ц/801/2483/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

19 грудня 2019 рокуСправа № 136/932/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., розглянувши клопотання Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про долучення доказів, подане у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 136/932/19 із апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області.

Разом із апеляційною скаргою позивач подав клопотання про долучення доказів, у якому просить поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи виписку про рух коштів та довідку про умови кредитування, зазначивши, що позивач не зміг підготувати ці докази та подати їх разом із позовною заявою через велику кількість справ, стороною в яких є АТ КБ «Приватбанк», а такі докази підтверджують доводи незаконності оскаржуваного рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 05 грудня 2019 року встановлено строк, протягом якого відповідач може подати свої заперечення щодо клопотання позивача про долучення доказів.

У встановлений судом строк відповідач не подала до суду заперечень щодо поданого позивачем клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції (п. 5); за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача (п. 6); вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи (п. 8).

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із принципу змагальності сторін, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, обов`язком позивача є доведення належними та допустимими доказами умов кредитування та наявності заборгованості.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Частиною третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У клопотанні про долучення доказів позивач зазначає про те, що виписку про рух коштів та довідку про умови кредитування позивач не зміг підготувати та подати разом із позовною заявою через велику кількість справ, стороною в яких є АТ КБ «Приватбанк».

Проте посилання позивача на велику кількість справ, стороною в яких є АТ КБ «Приватбанк», не свідчить про наявність у позивача незалежних від нього причин неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції. Надані позивачем додаткові докази створені в ході операційної діяльності банку і зберігаються у нього, а тому будь-які об`єктивні причини їх неподання позивачем до суду першої інстанції відсутні.

Представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вони посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

До позовної заяви представником позивача Гребенюком О. С. додано докази, які він вважав за необхідне надати суду на підтвердження позовних вимог. Водночас представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача (а. с. 54, 56).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання позивача про долучення доказів слід відмовити, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Керуючись ст. 365, 367 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про долучення доказів, подане у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська