Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 522/12160/16-ц

провадження № 61-6269св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконними дій щодо розрахунку ідеальних часток співвласників домоволодіння за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року у складі судді Ільченко Н. А. та постанову Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (далі - КП «БТІ»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконними дій щодо розрахунку ідеальних часток співвласників домоволодіння.

Позовна заява мотивована тим, що вона на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 13 червня 1994 року є співвласником 1/2 частки домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 1/2 частки домоволодіння був ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2 червня 1982 року. Відповідачем КП «БТІ» зроблено розрахунки ідеальних часток у спільній власності на домоволодіння.

ОСОБА_1 зазначала, що розрахунок часток проведено без її згоди, тому просила суд визнати незаконними дії відповідача КП «БТІ» станом на 29 травня 1996 року, на 02 серпня 2002 року, на 23 вересня 2002 року щодо розрахунку ідеальних часток у праві спільної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КП «БТІ» проведено розрахунки у праві спільної власності на нерухоме майно відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, яка не передбачає обов`язковості згоди всіх співвласників для проведення перерахунку часток.

При розрахунку частка кожного співвласника в домоволодінні визначається площею, яка належить саме йому, а також вартістю будівель і споруд, що належать йому з визначенням зносу всіх конструктивних елементів. При введені в експлуатацію нових будівель, частки співвласників знову можуть змінюватися.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Також суд зазначив, що ОСОБА_1 не згодна з часткою у праві спільної власності на нерухоме майно, але не зверталась до суду з позовом до співвласників нерухомого майна, органів, що приймали рішення щодо власності на майно тощо. Розрахунок ідеальних часток у праві спільної власності сам по собі не є документом про право особи на частку майна, такі розрахунки є складовою технічної документації, що в цілому є підставою для прийняття компетентними органами рішень про визнання права та видачі на підставі цих рішень правовстановлюючих документів, що посвідчують право особи на нерухоме майно. Спір, що розглядається, не є спором між учасниками спільної часткової власності на житловий будинок про зміну часток, тому й не підлягає встановленню законність збільшення частки співвласника ОСОБА_2 у справі, де пред`явлено вимоги про визнання незаконними дій КП «БТІ». Законність зміни часток у праві спільної власності на нерухоме майно підлягає вирішенню у спорі між учасниками спільної власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу 522/12160/16-ц з Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не встановлено повноважень щодо розрахунку ідеальних часток без згоди співвласника майна, тому Київська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради вийшла за межі повноважень та порушила її права, як співвласника.

Суди не врахували, що для реконструкції частки майна у спільній частковій власності спочатку необхідно отримати згоду співвласника для початку будівельних робіт, потім отримати відповідний дозвіл на проведення переобладнання, а у подальшому провести зміни в частках у спільній частковій власності, що не було виконано належним чином.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів у м. Одесі від 06 листопада 1987 року № 932 «Про самовільне будівництво у АДРЕСА_1 громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_2 », яким, зокрема, самочинні житлові прибудови ОСОБА_2 узаконено та збережено.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів у м. Одесі від 19 листопада 1993 року № 1310 «Про оформлення права власності та прийняття до експлуатації житлового будинку літ. «Л» у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 », яким прийнято в експлуатацію з оформленням за ОСОБА_2 права власності на реконструйований ним житловий будинок.

Розрахунок ідеальних часток домоволодіння у АДРЕСА_1 , проведений бюро технічної інвентаризації у м. Одесі (далі - БТІ) 25 травня 1996 року, згідно з яким частка ОСОБА_2 визначена рівною 43/50 на підставі виданого 02 червня 1982 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-3905 свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів у м. Одесі від 19 листопада 1993 року №1310. Частка ОСОБА_1 визначена рівною 7/50 на підставі посвідченого 13 червня 1994 року Дев`ятою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-1462 договору дарування.

Довідку про перерахунок ідеальних часток домоволодіння у АДРЕСА_1 , проведений БТІ 02 серпня 2002 року, згідно з яким частка ОСОБА_2 визначена рівною 23/25; частка ОСОБА_1 визначена рівною 2/25 (розрахунок було проведено за результатами акту приймання в експлуатацію зведених (реконструйованих) будівель від 18 липня 2002 року).

Розпорядження виконавчого комітету Одеської міської ради від 5 серпня 2002 року № 1260 «Про прийняття в експлуатацію будівель у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 », яким затверджено акт приймання в експлуатацію зведених (реконструйованих) будівель від 18 липня 2002 року з оформленням за ОСОБА_2 права власності на самочинні будівлі та прибудови літ. «Б» сарай, літ. «А1» житловий будинок, літ. «Л1» веранду, літ «Л» прибудову.

Свідоцтво про право власності на 23/25 часток домоволодіння у АДРЕСА_1 видане ОСОБА_2 управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради 17 вересня 2002 року № 2-2540.

Згідно з договором дарування від 06 грудня 2002 року ОСОБА_2 відчужено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 3/10 часток домоволодіння у АДРЕСА_1 (а. с. 85-153, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

БТІ у 1996 році та 2002 році при визначенні ідеальних часток співвласників у спільній власності на домоволодіння та при поділі домоволодіння керувалися Консультацією № 3 відділу технічної інвентаризації Міністерства комунального господарства УРСР зі змінами та доповненнями, внесеними Центральним бюро технічної інвентаризації Дерплану УРСР 10 квітня 1958 року № 60-5/349, які не передбачали згоди всіх співвласників для встановлення ідеальних часток в спільній власності на домоволодіння (а. с. 65-72, т. 1).

Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, при оцінці дій бюро технічної інвентаризації, що мали місце у 1996 та 2002 роках, застосуванню не підлягає, оскільки розроблена та затверджена у 2007 році.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про непоширення дії Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна на спірні правовідносини та про відповідність дій бюро технічної інвентаризації чинному на час проведення розрахунків законодавству, що не передбачало згоди всіх співвласників для встановлення ідеальних часток у спільній власності на домоволодіння, є правильним.

Крім того, ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії БТІ щодо розрахунку ідеальних часток у праві спільної власності на нерухоме майно, однак позивачем компетенція БТІ у веденні інвентаризаційних справ, що включає в себе й проведення розрахунків, не спростована.

Також ОСОБА_1 не згодна з часткою у праві спільної власності на нерухоме майно, проте не звертається до суду з відповідним позовом до співвласників нерухомого майна, органів, що приймали рішення щодо власності на майно тощо.

Розрахунок ідеальних часток у праві спільної власності сам по собі не є документом про право особи на частку майна, такі розрахунки є складовою технічної документації, що в цілому є підставою для прийняття компетентними органами рішень про визнання права та видачі на підставі цих рішень правовстановлюючих документів, що посвідчують право особи на нерухоме майно.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками спільної часткової власності на житловий будинок про зміну часток, тому не підлягає встановленню законність збільшення частки співвласника ОСОБА_2 , де пред`явлено вимоги про визнання незаконними дій бюро технічної інвентаризації. Законність зміни часток у праві спільної власності на нерухоме майно підлягає вирішенню у спорі між учасниками спільної власності.

Вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з`ясували обставини справи, надали належну правову оцінку доводам сторін, наданим ними доказам та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова