Номер провадження: 22-ц/813/7479/19
Номер справи місцевого суду: 509/4052/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року, в частині відмови у забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання права власності на 1/2 частку квартири, майна та автомобіль, придбані під час перебування в сімейних відносинах та виділення їх в натурі

встановив:

31 липня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання права власності на 1/2 частку квартири, майна та автомобіль, придбані під час перебування в сімейних відносинах та виділення їх в натурі.

Разом з тим, ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно:

квартиру АДРЕСА_1 ;

нежитлове приміщення, загальною площею 10 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 ;

поліпшений садовий будинок на земельній ділянці НОМЕР_3 у садовому масиві «Алтестівський», СТ «Хаджібей », Холоднобалківської с/р Біляївського району Одеської області ;

рухоме майно - автомобіль «MITSUBISHI PAJERO, VAGON», реєстраційний номер НОМЕР_4 НОМЕР_5 , який зареєстрований на ОСОБА_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання права власності на 1/2 частку квартири, майна та автомобіль, придбані під час перебування у фактичних сімейних відносинах та виділення їх в натурі, відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання по справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, вказаною ухвалою у задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року, в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, та постановлення нової, якою задовольнити його заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом та з заявою про забезпечення позову, заявник ОСОБА_2 обґрунтував заяву тим, що існує очевидна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення права позивача на власність, відшкодування вартості рухомого майна - автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO, VAGON» на його користь, а також ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду і нерухоме майно, яке зареєстроване за відповідачем може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду по справі.

Постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі,

При цьому суд виходив із того, що згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначив, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, прийняв до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Однак, судом не було враховано, що підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд дійшов помилкового висновку про те, що заявником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, може бути утрудненим чи неможливим.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що спірним в даному випадку є саме 1/2 частина всього рухомого і нерухомого майна, яке є предметом судового спору, та що випливає із суті позовних вимог та не заперечується учасниками справи.

Доводи відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Павлишина Ю.М. про те, що позовні вимоги жодним чином не обгрунтовані і не мають ніяких доказів, не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки питання щодо обгрунтованості або необгрунтованості позовних вимог мають бути вирішені за наслідками судового розгляду, в той час як питання щодо забезпечення позову - не пізніше двох днів з дня надходження відповідної заяви без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, виходячи із принципу співмірності заходів забезпечення позову, які повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, колегія судів вважає за необхідне частково задовольнити заяву ОСОБА_4 і накласти арешт на 1/2 частину всього рухомого і нерухомого майна, яке є предметом спору.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її частково спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у повній відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду, в частині відмови у забезпеченні позову і застосування зустрічного забезпечення, скасувати і накласти арешт на 1/2 частину спірного нерухомого і рухомого майна. В решті ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376,ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року, в частині відмови у забезпеченні позову і застосування зустрічного забезпечення,скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно:

1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

1/2 частину нежитлового приміщення, загальною площею 10 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 ;

1/2 частину поліпшеного садового будинку, розташованого на земельній ділянці НОМЕР_3 у садовому масиві « Алтестівський » , СТ «Хаджібей» , Холоднобалківської с/р Біляївського району Одеської області ;

1/2 частину рухомого майна - автомобіль «MITSUBISHI PAJERO, VAGON», реєстраційний номер НОМЕР_4 НОМЕР_5 , який зареєстрований на ОСОБА_1

В решті ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена, в частині забезпечення позову, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра