Ухвала

17 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 523/12459/18

провадження № 61-22101ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням апеляційного суду у розмірі 800,00 грн до 4 000, 00 грн. Стягувати з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 750,00 грн щомісячно, 750,00 грн - щомісячно на оплату за найману кімнату протягом 10 місяців починаючи з вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, 150,00 грн - витрати на проїзд та разові витрати на оплату навчання в сумі 7 500,00 грн, на установку брекетів - 13 650,00 грн, витрати на відвідування лікаря - 3 000,00 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 02 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року, визначено розмір аліментів у розмірі 1 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною - ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 2 000,00 грн щомісячно на доньку ОСОБА_4 (починаючи з дня звернення до суду, тобто з 11 вересня 2018 року).

Стягнуто додаткові витрати на доньку ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн щомісячно (починаючи з дня звернення до суду, тобто з 11 вересня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити без змін, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права,.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у спорах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить58 050,00 та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» цього показника в 1 921,00 грн складає 192 100,00 грн (100 х 1 921,00).

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBACv. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук