Провадження № 2/638/3805/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретарів Тягунової Р.Ю., Тітової М.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 .

відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 року позивач - комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" завернулось до суду з зазначеним позовом. 29.09.2015 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позов задоволено. 14.05.2019 ухвалою суду зазначене заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду.

Після скасування заочного рішення позивачем уточнено позовні вимоги. В обґрунтування позову КП «ХТМ» зазначає, що позивачем надаються послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 . Власником зазначеної квартир до 09.02.2010 був ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 мешкав разом з власником квартир та користувався послугами теплопостачання. З 09.02.2010 власником квартири є ОСОБА_4 За період з 01.08.2009 по 31.10.2012 відповідачі не сплачували вартість наданих послуг, загальна сума складає 13606,74 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 01.08.2009 по 09.02.2010 2149,11 грн. З ОСОБА_4 стягнути за період з 10.02.2010 по 31.12.2012 11457,63 грн. Стягнути судовий збір.

02.07.2019 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, у якому останній просив застосувати строк позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, у подальшому звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні заперечував проти позову. У судове засідання, призначене на 10.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, у якій зазначив, що ним було внесено частину заборгованості в розмірі 1155 грн, з урахуванням строку позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 до 09.02.2010 були зареєстровані та проживали відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З 09.02.2010 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно п.5ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору..

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2012 КП «ХТМ» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.08.2009 по 31.10.2012.

Ухвалою суду від 24.01.2013 у прийнятті заяви КП «ХТМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України ( в редакції, що діяла на час пред`явлення заяви про видачу судового наказу), перериває перебіг позовної давності.

З копії ухвали, яка залучена до матеріалів справи, вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу 13.12.2012, але їм було відмовлено у видачі судового наказу.

Тобто, заборгованість підлягає стягненню з грудня 2009, в межах строку позовної давності.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15.

Проте, у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 надано копію квитанції, відповідно до якої сплачена заборгованість у сумі 1155 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості суд виходить з наступного.

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 з 09.02.2010 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( надалі за текстом Закон України № 2189-VIII) , споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами( ст. 67 ЖК України)

Частина 3 ст. 156 ЖК України покладає на членів сім`ї власника будинку (квартири) обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України № 2189-VIII , ОСОБА_4 зобов`язані вносити плату за їх використання з 09.02.2010, тобто з моменту права власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за комунальні послуги за період з лютого 2010 по грудень 2012 у розмірі 10881,18 грн підлягає стягненню з ОСОБА_4 , як власника квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання- задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" м. Харків, МФО 351823, ) заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 09.02.2010 по 31.12.2012 у розмірі 10881,18 грн, сплачену суму судового збору у розмірі 243,60 грн, а всього 11124 (одинадцять тисяч сто двадцять чотири) грн 78 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. Семіряд