Провадження №4-с/521/117/19
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

18.12.2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Леонов О.С. розглянувши скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Цинєв Андрій Олександрович (65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, буд.21, оф. 1), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на дії приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії приватного виконавця Цинєва А.О., за участю заінтресованої особи ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10.12.2019 року про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні АСВП №58304020.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 16.12.2019 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 17.12.2019 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за вищезазначеною скаргою суддя прийшов до висновку про таке.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Між тим, суд у цьому зв`язку звертає увагу на те, що у разі відповідності скарги всім встановленим вимогам, суд призначає її до розгляду в судовому засіданні, повідомляючи належним чином про розгляд скарги всіх учасників виконавчого провадження і заінтересованих осіб.

Тобто, скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавців мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим ЦПК та містити відомості, визначені п. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно п. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Також, згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Тобто, оскільки ст. 448 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту скарги, то слід застосовувати аналогію права, на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані Законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом, відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Виходячи з викладеного, у відповідності до п. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, в пункті четвертому Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Проте, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються вимоги заяви та посилання на засоби їх доказування, в заяві відсутні.

Також, згідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач у позові повинен вказати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, скаржик не вказує, чи звертався він з такою ж скаргою до інших судів і яке рішення було прийнято тими судами за його аналогічною скаргою раніше.

Крім того, згідно роз`яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Як роз`яснив в пункті 5 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року у разі якщо опис та арешт майна проводиться державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК.

З поданої скарги неможливо встановити повне коло зацікавлених осіб (інших сторін виконавчого провадження).

Крім того, скаржниками в скарзі не вказано, чи зверталися вони до органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця з відповідною заявою про зняття арешту з їх майна, якщо так, то необхідно було надати інформацію щодо наслідків такого звернення, однак вказаної інформації до суду скаржниками не надано.

Відповідно до п. 6 ч. 3ст. 175ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Таким чином скаржникам слід визначитися з вимогами та нормами ЦПК які регулюють ці правовідносини, а також уточнити суб`єктний склад скарги, надати докази звернення до приватного виконавця з вимогою про скасування арешту майна, та надати копії скарги з додатками у кількості відовідній сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Цинєв Андрій Олександрович (65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, буд.21, оф. 1), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на дії приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржникам строк десять днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити скаржникам, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Леонов

18.12.19