Справа № 158/2314/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Провадження № 22-ц/802/90/19 Категорія: 26 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що відповідно до умов кредитного договору № 0 від 22.12.2016 року банком позичальнику надано кредит у розмірі 298622 грн. 82 коп. шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача, а останній зобов'язувався щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки з моменту фактичного надання коштів до повернення відповідачем коштів банку, але не пізніше 23.01.2023 року.

Свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 12.09.2018 року виникла заборгованість в розмірі 264243 грн. 74 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.12.2016 року в розмірі 264243 грн. 74 коп. і судові витрати по справі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року позов задоволено. Постановлено стягнути із ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 264243 грн. (двісті шістдесят чотири тисяч двісті сорок три) грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 3963 (три тисячі дев'ятсот шістдесят три) грн. 66 коп.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, у якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, відповідач та представник позивача в судове засідання не з'явились, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Задовольняючи позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконував свої зобов'язання по поверненню кредиту, а тому суд стягнув з відповідача в користь позивача всю суму кредитних коштів.

Проте, такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 22.12.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі 298622 грн. 82 коп. шляхом зарахування коштів на рахунок відповідач, а відповідач зобов'язувався щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом з моменту фактичного надання коштів до повернення кредиту, але не пізніше 23.01.2023 року.

Як вбачається із поданої банком довідки - розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 12.09.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 22.12.2016 року складає 264243 грн. 74 коп., з яких: 259790,25 грн. - заборгованість за кредитом, 4186,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12 вересня 2017 року по 12 вересня 2018 року, 266,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12 вересня 2017 року по 12 вересня 2018 року (а.с.28-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Стаття 530 ЦК України передбачає, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з пунктом 3 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.3. Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», що містяться в матеріалах справи, у випадку невиконання позичальником умов договору про надання забезпечення за договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язань за договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку, встановленому цими Правилами та договором (а. с. 20 - зворот).

Згідно з пунктом 3.4.3 Правил позичальник зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги повернення кредиту в порядку, визначеному пунктом 5 розділу І Правил (а. с. 20 - зворот).

Пунктом 5.2. Правил передбачено, що у разі застосування банком права, передбаченого пунктом 5.1.2 розділу І Правил, порядок повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати є наступним: банк повідомляє позичальника про встановлення нового терміну повернення всієї суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або кур'єром за адресою позичальника.

Відповідно до пункту 1.2.10 договору про надання споживчого кредиту з Правилами №0 день сплати ануїтетного платежу - 23 число кожного місяця протягом строку кредитування (а. с.14).

Як убачається із довідки - розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 22 вересня 2018 року у відповідача утворилась заборгованість перед банком в розмірі 264243 грн. 74 коп.

Разом з тим, із матеріалів справи убачається, що 18.05.2018 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» направив позичальнику ОСОБА_3 вимогу, в якій зазначено, що станом на 17 травня 2018 року заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 273679,92 грн., з яких: 273569,11 грн. - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 20256,50 грн.; 110,81 грн. - заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість - 109,52 грн. У зв'язку з цим банк вимагав усунення порушення умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі: 20256,50 грн. - простроченої заборгованості, 109,52 грн. - простроченої заборгованості за кредитом (а. с. 23).

Отже, банк вимагав у позичальника погашення простроченої суми заборгованості за кредитним договором, а не про дострокове повернення усієї суми кредиту.

При цьому позивач не надав суду доказів, які підтверджують вручення позичальнику зазначеного повідомлення.

Представником відповідача апеляційному суду надані відповідні докази, які свідчать про погашення позичальником простроченої заборгованості за кредитним договором.

Так, згідно повідомлення банку про відзив (скасування) вимоги від 18 травня 2018 року щодо дострокового погашення кредиту, датованого 17 жовтня 2018 року у зв'язку з погашенням простроченої заборгованості за договором про надання споживчого кредиту (з Правилами) №0 від 22 грудня 2016 року, який був укладений між позивачем та відповідачем, ПАТ «УкрСиббанк», керуючись ст. ст. 12, 1050 ЦК України, відмовляється від використання права вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту на підставі вимоги від 18 травня 2018 року за вих. № 23-1-02/589. Крім того, в повідомленні банку зазначено, що з дати відправлення засобами поштового зв'язку або вручення особисто цього повідомлення вимога від 18.05.2018 року є такою, що втратила чинність; терміни повернення кредиту за договором №0 від 22.12.2016 року є такими, що встановлені в межах строку та графіку погашення кредиту, які передбачені умовами кредитного договору; порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку, передбачений в Правилах до кредитного договору, що був ініційований на підставі вимоги від 18 травня 2018 року за вих. № 23-1-02/589, не застосовується (а.с.58).

Крім того, представником відповідача надано апеляційному суду виписку за кредитним договором за період з 22.12.2016 року по 23.01.2019 року, із якої убачається, що прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача в користь позивача всю суму заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, суд першої інстанції розглянув дану справу у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи, хоча згідно з вимогами частини 4, пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетом є швидке вирішення справ. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даній справі ціна позову складає 264243,74 грн., що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За положеннями частини 3 статті 376 ЦПК України обов'язковою підставою для скасування або зміни судового рішення є розгляд судом справи у порядку спрощеного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення кредитної заборгованості.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді