СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-р/759/18/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2008 та ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2008по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції м. Києва, житлово-комунальне підприємство «Лепсе-4» про визнання свідоцтва про право власності на квартиру і свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсними, визнання права власності на Ѕ частину квартири та Ѕ частину грошових вкладів,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2019 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд роз`яснити ухвалу від 20.05.2008 та рішення суду від 04.04.2008 у цивільній справі №2-527/2008 вказавши відповідні статті чинного законодавства України, які надають суду право вказувати в своєму рішенні та не встановлену судом обставину (т. 2, а.с. 188) проживання спадкодавця ОСОБА_3 та членів її сім`ї, оскільки той ж склад суду своєю ухвалою відмовив заявнику в розгляді даної обставини з причини розгляду даного питання в порядку окремого провадження (т. 2, а.с. 120); надати роз`яснення як з довідки по ф. № 3 (т. 1, а. с. 12) на яку посилається в своєму рішенні суд, він встановив коло осіб та час (рік) їх проживання у спірній квартирі; судом зазначено (т. 2, а.с. 189): «Посилання позивачки на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.09.1997 видане на ім 'я відповідачки після смерті їх матері ОСОБА_3 є незаконним, оскільки у заяві відповідачки від 19.09.1997 до 12 Київської державної нотаріальної контори міститься вказівка про відсутність; вказати відповідну статтю Цивільного Кодексу в ред. 1963 року, яка б дозволяла ОСОБА_2 визначати коло спадкоємців при її зверненні в 12 ДНК м. Києва 19.09.1997; вказати, за яким законом України відповідач ОСОБА_2 мала право втаємничувати від нотаріуса 12 ДНК м. Києва факту існування своєї рідної сестри ОСОБА_1 , молодшої дочки спадкодавця ОСОБА_3 ; вказати аркуш справи з відповідними документами, які надала суду відповідач ОСОБА_2 на доказ законності своїх дій стосовно факту втаємничення нею в своїй заяві до 12 ДНКм. Києва від 19.09.1997 (т. 1, а.с.40) спадкоємця першої черги ОСОБА_1 - дочки спадкодавця ОСОБА_3 ; надати роз`яснення на підставі яких статей чинного законодавства України судом в рішенні не вказано та проігноровано документи, на доказ незаконності факту втаємничення ОСОБА_2 (відповідача), при її зверненні до 12 ДНКм. Києва від 19.09.1997 спадкоємця першої черги: дочки померлої - ОСОБА_1 (позивача), а саме документ Головного управління юстиціїм. Києва №8594 від 03.12.2007 (т. 2, а.с. 5) та документ роз`яснення Державного нотаріуса 12 ДНК м. Києва № 9306 від 14.11.2007р. (т. 2, а.с. 75).».

Заяву обгрунтовує тим, що судом порушено норми законодавства України та права заявника.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, заяву прийшов до наступного.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2008 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ГУЮ у м. Києві, ЖБК «Лепсе-4» про визання права свідоцтва про право власності на квартиру і свідоцтва про право на спадщину за законом частков недійсним, визнання права власності на Ѕ частину квартири та Ѕ частини вкладів залишено без задоволення (а.с. 187-190, том 2).

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу (а.с. 198-202, том 2), яку ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2008 відхилено, а рішення районного суду м. Києва від 04.04.2008 залишено без змін (а.с. 278, том 2).

20.05.2008 позивач звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення суду (а.с. 1-4, том 3).

Листом від 20.05.2008 Святошинський районний суд повідомив, що оскільки рішення суду не набрало законної сили, тому заяву про його роз`яснення в порядку ст. 221 ЦПК України розглянуто бути не може (а.с. 5).

10.07.2008 позивач звернулася до суду із заявою про постановлення додаткового рішення суду (а.с. 6, том 3).

Ухвалою суду 27.08.2008 у заяві відмовлено (а.с. 25, 26, том 3).

26.07.2011 позивач подала до суду заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (а.с. 47-49, том 3).

06.10.2011 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у заяві про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено (а.с. 76-78, том 3).

28.05.2012, 19.06.2012 позивач звернулаася до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (а.с. 82, 83, 96-98, том 3).

11.07.2012 ухвалою вказані заяви об`єднано в одне провадження (а.с. 106, том. 3).

20.08.2012 ухвалою суду по зазначених заявах закрито провадження (а.с. 147, том 3).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач 22.08.2012 подала апеляційну скаргу (а.с. 150, 151), яку ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.10.2012 відхилено, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2012 залишено без змін (а.с. 174, 175, том 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст. 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник фактично просить винести нове судове рішення, що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 271 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про роз`яснення ухвали та рішення суду, оскільки вказані рішення є зрозумілими і роз`яснення не потребують, а зазначені заявником мотиви у заяві не є підставою для роз`яснення, окрім того, заявником не наведено конкретних відомостей, що у змісті рішень суду, на її думку, є незрозумілим та таким, що потребує роз`яснення, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.271 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволені заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2008 та ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2008по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції м. Києва, житлово-комунальне підприємство «Лепсе-4» про визнання свідоцтва про право власності на квартиру і свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсними, визнання права власності на Ѕ частину квартири та Ѕ частину грошових вкладів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 06.06.2019.