Провадження № 2/263/2315/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйов О.Л.,

за участі секретаря Лопатнюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_2 , про що Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складений актовий запис № 65. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з усього належного йому майна після його смерті. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г., відповідно до якого заповів усе належне йому майно ОСОБА_1 . Позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті дідуся не звернулася, оскільки з 17 вересня 2018 року по 08 липня 2019 року, у зв`язку із роботою за контрактом перебувала у Китайській народній Республіці та у В`єтнамі. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Матвєєвої В.О для прийняття спадщини, але нотаріус повідомив їй про те, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність та відсутність позивача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду згідно чинного законодавства.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть від 09 січня 2019 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складений актовий запис № 65 (а.с.12).

За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г. від 13 липня 2018 року, зареєстрований у реєстрі за № 2919, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом на день своєї смерті буде мати право, заповів ОСОБА_1 (а.с.15).

15 листопада 2019 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Матвєєва В.О. повідомила ОСОБА_1 про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки не було подано у встановлений строк заяву про прийняття спадщини (а.с.41).

На ухвалу суду завідувачем Першої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Турченко Т.П. 27 вересня 2019 року повідомлено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, на підтвердження чого представлено Інформаційну довідку із Спадкового реєстру (а.с.35-36).

Відповідно до закордонного паспорту Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 17.09.2018 року по 08.07.2019 року перебувала контрактом перебувала у Китайській народній Республіці та у В`єтнамі (а.с.8-10).

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для задоволення позову у заявлений позивачем спосіб.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

У справі встановлено, що 08 липня 2019 року закінчився строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак ОСОБА_1 протягом шестимісячного періоду після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не мала можливості,оскільки знаходилася тривалий час за кордоном, а саме: в період з 17 вересня 2018 року по 08 липня 2019 року.

Стосовно того, чи є інші спадкоємці померлого ОСОБА_2 , то судом установлено, що ніхто крім позивача, на користь якого складений заповіт, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Щодо подачі позову до Маріупольської міської ради як органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Інших спадкоємців, крім позивача немає, і ніхто крім ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори стосовно спадкового майна, вона звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, у зв`язку з тим, що відповідно до статті 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, майно переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна.

Отже, в даному випадку позов подано до належного відповідача Маріупольської міської ради Донецької області, оскільки нерухоме майно, яке заповів спадкодавець, знаходиться на території м.Маріуполя.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а саме: у зв`язку з тим, що знаходилася тривалий час у зв`язку із роботою за контрактом за кордоном, а саме: в період з 17 вересня 2018 року по 08 липня 2019 року, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18липня 2006 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, 1233, 1233, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 84, 89, 263,265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк у 2 (два) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Маріупольська міська рада, юридична адреса: проспект Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, , електронна адреса: ; www.marsovet.org.ua, засоби зв`язку: +38 ; +38 .

Суддя О.Л.Соловйов