Справа № 522/928/19
19 грудня 2019 року Приморський районний суд міста Одеси:
під головуванням судді Єршової Л.С.,
за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «ОКСІ БАНК, ОСОБА_1 , про зняття арешту з майна,
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зняти арешти з майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , накладених постановою від 21.06.2007 року (реєстраційний номер обтяження 5178019), постановою АА213475 від 14.06.2010 року (реєстраційний номер обтяження 9945156), постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2011 року (реєстраційний номер обтяження 11885528).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 24.10.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
До судового засідання представник позивача ТОВ «ФК «Алькор Інвест» не з`явився, ним було подано заяву про розгляд судового засідання без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. У заяві зазначили, що арешт може бути знятий відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки до суду не надав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «ОКСІ БАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки до суду не надав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки до суду не надав.
У зв`язку з неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання третіми особами, які не заявляють самостійних вимог та, неявкою відповідача, але за наявністю заяви від останнього про розгляд справи без участі представника, за наявності згоди позивача, суд 19.12.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
19.12.2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем, було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим номером 4678.
Предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»набув статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим номером 4678, з усіма додатковими угодами та додатками до них, що є їх невід`ємними частинами, іпотекодавцем є ОСОБА_1 .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2009 року було стягнуто з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 014/0054/74/68276 від 15.12.2006 року у розмірі 1 102 446,31 грн. було видано виконавчий лист № 2-9250/09 від 27.01.2010 року, який неодноразово пред`являвся до виконання. Наразі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо виконання вказаного рішення. Рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконане.

З відкритих даних державних реєстрів нерухомого майна Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»дізналися, що на предмет іпотеки накладено інші арешти та обтяження, які є відмінними від заборони відчуження встановлених договором іпотеки.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.01.2019 року на вище зазначене іпотечне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , накладено численні арешти:

-арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови від 21.06.2007 року (реєстраційний номер обтяження 5178019);

-арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови АА 213475 від 14.06.2010 року, винесеної державним виконавцем першого Приморського ВДВС ОМУЮ Чугуєнко Д.В. (реєстраційний номер обтяження 9945156);

-арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2011 року, винесеної державним виконавцем першого Приморського ВДВС ОМУЮ Слаблюк Ю.Ю. (реєстраційний номер обтяження 11885528).

З метою виконання вказаного Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2009 року державні виконавці накладали арешт з метою примусової реалізації рішення суду. Вказані арешти не зняті, а виконавчі провадження у межах яких вони були накладені завершені.

Наявність зазначеної заборгованості підтверджує порушення позичальником ОСОБА_1 умов Кредитного договору та невиконання зобов`язання за Договором іпотеки, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 4 Договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» за положеннями, визначеними Договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку» має право позасудового врегулювання заборгованості та прийняти у власність нерухоме майно, яке було передане у іпотеку, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.01.2019 року заборона та іпотека на вищезазначене нерухоме майно була зареєстрована 19.12.2006 року за номерами 29692004 та 4249196.

Отже, право у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло 19.12.2006 року, а вказані вище арешти на квартиру в межах виконавчих проваджень зареєстровані 21.06.2006 року, 17.06.2010 року, 24.11.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки та зареєстровано речові права та їх обтяження.

Таким чином, зареєстрована іпотека (від 19.12.2006 року) виникла раніше накладення арештів. Також, накладення арештів має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, чим у даному випадку порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права чи вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до п. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною першою ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Разом з тим, на майно боржника ОСОБА_1 державними виконавцями було накладено декілька арештів.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п. 7 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

Відповідно до п. 6 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Алькор Інвест» та зняти вище вказані арешти з іпотечного майна.

Керуючись ст.ст. 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 258, 259,264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «ОКСІ БАНК, ОСОБА_1 , про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови від 21.06.2007 року (реєстраційний номер обтяження 5178019).

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови АА 213475 від 14.06.2010 року (реєстраційний номер обтяження 9945156).

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2011 року (реєстраційний номер обтяження 11885528).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С. Єршова