гСправа № 358/1133/19 Провадження № 2/358/569/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа - Богуславська районна державна нотаріальна контора, про визнання правочинів (договорів дарування) недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 серпня 2019 року звернувся до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить суд : визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ним та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ним та ОСОБА_2 за реєстровим №1-957, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., а також визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ним та ОСОБА_2 за реєстровим №1-958, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказані правочини (договори дарування від 18 травня 2019 року) є недійсними з підстав, які визначені ч. ч. 1, 3, 5 ст.203, 235 ЦК України та не відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Закону України «Про оцінку земель», Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України за №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Закону України «Про адміністративні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України за №118 від 20.02.2013 року "Про затвердження Примірного положення про центр надання адміністративних послуг", Наказу державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України за №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» та Наказу державного комітету України з будівництва та архітектури за №80 від 18.05.2005 року Державні будівельні норми «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН в.2.2.-15-2005».

При цьому позивач зазначив, що 09 вересня 2009 року, між ним та відповідачкою у справі - ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб (актовий запис №131), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 09 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області і з цього часу вони почали проживати разом, як одна сім`я.

22 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_2 , за його ініціативою було укладено шлюбний договір за реєстровим номером 1-372, який 22.02.2012 року був посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області - Полковніковою Т.А., тобто вони, як подружжя у вказаному правочині чітко визначили правовий режим права спільної сумісної власності подружжя та правовий режим права особистої приватної власності чоловіка та/чи дружини, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Так, відповідно до п. 1.1.5. вказаного правочину під «майном подружжя, а також чоловіка (та) чи дружини» у контексті даного шлюбного договору сторони розуміють : будь-які речі, як рухомі, так і нерухомі (в тому числі, але не виключно, садиби, окремі житлові будинки, квартири, інші об`єкти нерухомості, земельні ділянки, цінні папери, автомототранспортні засоби тощо), що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Згідно з п. 1.2. вказаного договору цей шлюбний договір встановлює правовий режим права спільної сумісної власності подружжя та права особистої приватної власності чоловіка та/чи дружини, як на вже наявне у подружжя майно, так і на майбутнє майно, що буде набуте (придбане) одним із подружжя (чоловіком та/чи дружиною), а згідно з п.1.4. цього договору після набрання чинності даного шлюбного договору, майно подружжя поділятиметься на таке, що має статус особистої приватної власності чоловіка чи дружини, та на таке, яке є спільною сумісною власністю подружжя (спільною власністю чоловіка та дружини), що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Відповідно до п. 1.5. вказаного шлюбного договору майно (рухоме та/чи нерухоме), що було придбано або буде придбано чоловіком та/або дружиною під час зареєстрованого між ними шлюбу, є особистою приватною власністю того з подружжя (чоловіка чи дружини) на ім`я якого воно буде оформлене та/або зареєстроване незалежно від форми та порядку його оформлення та реєстрації : в нотаріальному, судовому порядку, при оформленні на біржі, в процесі будівництва, тощо, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Відповідно до п.1.8. вказаного правочину своєю особистою приватною власністю кожен із подружжя володіє, користується і розпоряджається на власний розсуд, вчиняє будь-які дії щодо свого майна пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, не узгоджуючи ці питання із чоловіком чи дружиною, а згідно з п.1.9. майно, що належить чоловіку чи дружині не може бути визнано їх спільною сумісною власністю навіть у тому випадку, коли за рахунок майна або праці одного з подружжя було зроблено вкладення в особисте майно другого з подружжя, внаслідок чого значно збільшилась вартість цього майна. Понесені при цьому витрати одним із подружжя навіть у разі розірвання шлюбу не підлягають відшкодуванню другим із подружжя, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Згідно з п.2.0 зазначеного правочину, було визначено, що будь-які доходи, одержані одним із подружжя (чоловіком чи дружиною), в тому числі доходи цільового призначення (суми матеріальної допомоги, суми, виплачені в якості відшкодування збитку «матеріальної шкоди» та/чи моральної шкоди, шкоди у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я тощо), визнаються особистою приватною власністю того з подружжя, якому їх присуджено судом та/або виплачено відповідною установою чи фізичною та/або юридичною особою, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Шлюбний договір від 22 лютого 2012 року за реєстровим №1-372 ними : «Чоловіком - ОСОБА_1 » та « Дружиною - ОСОБА_2 » на той час був прочитаний повністю, зміст його їм був зрозумілий, відповідав їх волі та був підписаний ними особисто, що підтверджується 3-м аркушем шлюбного договору від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

При цьому ОСОБА_2 , не оспорювала в судовому порядку та у строк, визначений процесуальним Законом шлюбний договір від 22 лютого 2012 року, а тому вказаний правочин є чинним і на даний час та на нього поширюється правовий режим набутого між ними майна, як колишнього з подружжя.

Позивач також зазначає, що 22 червня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку ним було набуто у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами) під номером АДРЕСА_1 , який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №660, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Відповідно до п.1.4. вказаного правочину зазначено, що згідно з відомостями, зазначеними у технічному паспорті, житловий будинок, який зазначений в плані під літерою «А», побудовано в 1970 році з цегли, житловою площею - 58,10 кв.м., загальною площею - 73,40 кв.м., з такими господарськими будівлями та спорудами : погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай «Г, Д», убиральня «Е», ганок «аі», огорожа «№1», хвіртка №2, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Згідно технічних відомостей, що зазначені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 02 березня 2015 року був виготовлений техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок під номером АДРЕСА_1 станом на 22 червня 2016 року мав такі технічними характеристиками: будинок житловий, позначений на плані літерою «А», 1970 року побудови, загальною площею - 73,40 кв.м., жилою площею - 58,10 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 15,30 кв.м., з такими господарськими будівлями і спорудами :

1. Погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», 1971 року побудови,

2. Прибудова, позначена на плані літерою «а» 1970 року побудови,

3. Сарай, позначений на плані літерою «Г», 1980 року побудови,

4. Сарай, позначений на плані літерою «Д», 1974 року побудови,

5. Убиральня, позначена на плані літерою «Е», 1980 року побудови,

6. Ганок, позначений на плані літерою «а1», 1970 року побудови,

7. Огорожа, позначена на плані літерою «№1», 1980 року побудови,

8. Хвіртка, позначена на плані літерою «№2», 1980 року побудови,

що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 02 березня 2015 року був виготовлений техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

Згідно з п.1.2. договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року земельна ділянка на якій розміщений відчужуваний житловий будинок, площею 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладається сторонами одночасно з цим договором та посвідчується цим же нотаріусом, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Вказана 1/2 (одна друга) частка житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами) під номером АДРЕСА_1 , 29 червня 2016 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

22 червня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ним було набуто у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1, який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №661, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2016 року.

Вказана 1/2 (одна друга) частка земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1, 29 червня 2016 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

22 червня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ним було набуто у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №662, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2016 року.

Вказана 1/2 (одна друга) частка земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , яка була набута ним на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, 29 червня 2016 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

В подальшому, а саме влітку 2017 року сторонами спільно, як співвласниками будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 з метою покращення благоустрою вказаного будинковолодіння було здійснено ряд конструкційних змін, зокрема : влітку 2017 року було повністю знесено сарай, позначений на плані літерою «Г», 1980 року побудови та повністю знесено погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», 1971 року побудови, а влітку 2018 року було також повністю знесено убиральню, позначена на плані літерою «Е», 1980 року побудови, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 05 березня 2019 року суб`єктом господарювання - ТОВ «Всеукраїнським бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна».

Факт знесення вищезазначених господарських будівель та споруд також підтверджується і довідкою від 05 березня 2019 року, видана суб`єктом господарювання - ТОВ «Всеукраїнським бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» на підставі технічних даних, встановлених після проведеної 05 березня 2019 року технічної інвентаризації будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 .

Зокрема у вказаній довідці зазначено наступне : суб`єкт господарювання ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ, РЕЄСТРАЦІЇ та ОЦІНКИ НЕРУХОМОГО МАЙНА» повідомляє про те, що згідно з проведеною 05 березня 2019 року технічною інвентаризацією об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 станом на 05 березня 2019 року має такі технічні показники та характеристики : загальна площа будинку - 73,40 кв.м., житлова площа - 58,10 кв.м., та допоміжна (підсобна) площа - 15,30 кв.м.

Станом на 05 березня 2019 року до житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 відносяться наступні господарські будівлі та споруди :

1. літ. «Д» - сарай, 1974 року побудови,

2. «№1» - огорожа, 1980 року побудови,

3. «№2» - хвіртка, 1980 року побудови.

При проведені 05 березня 2019 року технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна : будинковолодіння, по АДРЕСА_1 було виявлено, що окремі господарські будівлі та споруди було знесено (зруйновано) співвласниками, зокрема :

1. Знесено (зруйновано) погріб з шийкою, 1971 року побудови, позначений під літ. «В» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації»

2. Знесено (зруйновано) сарай, 1980 року побудови, позначений під літ. «Г» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

3. Знесено (зруйновано) убиральню, 1980 року побудови, позначена під літ. «Е» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

14 квітня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 , перевезла частину своїх особистих речей з його житлової квартири під АДРЕСА_2 , а більша частина особистих речей ОСОБА_2 , залишилась на той час в його квартирі.

Після цього вони домовились про те, що 22 квітня 2019 року відповідачка перевезе всі свої особисті речі, які вона ще не забрала перед цим з його житлової квартири під АДРЕСА_2 та на наступний день, тобто 23 квітня 2019 року вони спільно (разом, як подружжя) подадуть заяву про розірвання шлюбу через Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та в добровільному порядку вирішать питання щодо розподілу їх спільного сумісного майна, яке було набуте ними в процесі шлюбу та не було особистою приватною власністю кожного з подружжя.

Але відповідачка у вечері 22 квітня 2019 року, скориставшись тим, що його фактично не було вдома, запакувала всі свої речі, зламала сейф, забравши при цьому всі правовстановлюючі документи на належне йому рухоме і нерухоме майно, в тому числі і документи на будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 , всі наявні на той час грошові кошти, які були здобуті ним від його підприємницької діяльності та належали йому на праві особистої приватної власності, а саме : 30 000 доларів США, знявши грошові кошти з належної йому карти «Приватбанку» в сумі - 150 000 гривень, а також його золотий ланцюг, вартістю 150 000 гривень, придбаний ним у квітні, мобільний телефон марки «Apple iPhone X», вартістю 20 300 гривень та інші цінні речі, зокрема: золоті прикраси загальною вартістю 250 000 гривень та фактично в незаконний спосіб заволодівши належним йому відповідно до шлюбного договору від 22 лютого 2012 року за реєстровим №1-372 на праві особистої приватної власності легковим автомобілем, марки Nissan Qashqai УНІВЕРСАЛ-В, сірого кольору, рік випуску - 2018, № кузова - НОМЕР_1 , №Двигуна - НОМЕР_2 зникла в невідомому напрямі фактично на три тижні.

16 травня 2019 року на його робоче місце несподівано зайшла відповідачка, якій він в присутності п`яти свідків, які на той час були присутніми у приміщенні нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 , де він здійснює свою адвокатську діяльність, запропонував в невідкладному порядку подати (без судової тяганини) спільну заяву про розірвання шлюбу через Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, на що вона не заперечувала, а вона в свою чергу запропонувала йому продати їй належну йому 1/2 (одну другу) частку будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку та двох земельних ділянок біля нього за ціною 10 000 доларів США, з яких :

5000 доларів США - за 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, що розташований під АДРЕСА_1 .

2 500 доларів США - за 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 ,

та 2 500 доларів США - за 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 .

Він погодивсь на вказану вище пропозицію відповідачки, а саме продати їй належну йому частку вказаного вище нерухомого майна за запропонованою нею ціною 10 000 доларів США та вона почувши це, відразу ж пішла до нотаріуса з`ясувати, яким чином краще в плані зменшення вартості оформлення (зменшення сплати податків, вартості нотаріальних послуг, тощо) оформити ці правочини по відчуженню належної йому вказаної вище частки нерухомого майна та через деякий час (близько однієї години) ОСОБА_2 , прийшла повторно та повідомила, що поспілкувавшись із нотаріусом, вона порадила їй зробити договори не купівлі-продажу, а договори дарування, постільки при укладенні договорів дарування сплачується лише 1% від вартості майна, постільки вони на той час були офіційно ще не розлучені (чоловіком та дружиною) та при укладенні договорів дарування не потрібно було робити експертні грошові оцінки (як при укладенні договорів купівлі-продажу), на що він також не заперечував, але погодивсь при умові, що грошову суму в якості авансу в розмірі не меншому, як 10 000 грн., він має одержати від ОСОБА_2 , в день укладення договорів по відчуженню належної йому частки нерухомого майна та обов`язково в присутності свідків, а іншу залишкову суму в розмірі 9 600 доларів США вона мала йому передати також у присутності свідків у строк до 01 серпня 2019 року (при можливості зі слів ОСОБА_2 ) і всі етапи по передачі йому грошових коштів та засвідчення інших умов вони мають оформити письмовим чином, на що ОСОБА_2 , також погодилась та сама запропонувала взяти свідків, які були присутніми в той день у приміщенні нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 та безпосередньо чули їхню з нею розмову та домовленість, при цьому ОСОБА_2 , повідомила, що всі документи на належну йому 1/2 (одну другу) частку будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку та двох земельних ділянок біля нього знаходяться у неї та вона буде сама здійснювати підготовку документів, необхідних для відчуження у нотаріуса вказаного нерухомого майна, на що він жодним чином не відреагував.

Позивач також вказав на те, що починаючи з 22 квітня 2019 року та по даний час вони фактично з ОСОБА_2 , припинили шлюбно-сімейні відносини, проживали окремо один від одного, мали різні сімейні бюджети, не вели спільне господарство, тощо, а 20 червня 2019 року в офіційному порядку вже розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 20.06.2019 року.

Виконуючи свої попередні домовленості, які були описані вище, вони відразу ж в це й же день, тобто 16.05.2019 року пішли разом до Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та подали спільну заяву про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 26.07.2019 року та після подання вказаної заяви більше із ОСОБА_2 , не бачились.

18 травня 2019 року в першій половині дня до нього зателефонувала ОСОБА_2 , та попросила його підійти до приміщення Богуславської районної державної нотаріальної контори, яке розташоване за адресою : 09701, Київська область, м. Богуслав, вул. Миколаївська, 28 де вона, з її слів, домовилась для укладення трьох правочинів по відчуженню належної йому 1/2 (однієї другої) частки будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, на що він погодивсь та в свою чергу попередив свідків, які ще перед цим були присутніми 16 травня 2019 року у приміщенні нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 та безпосередньо чули їхню розмову з ОСОБА_2 , яка сама запропонувала цим особам бути свідками щодо їх домовленостей, щоб вони також, як і було обумовлено раніше були присутніми при передачі йому коштів.

Після підписаних ними 18 травня 2019 року у Богуславській районній державній нотаріальній конторі правочинів по відчуженню належної йому 1/2 (однієї другої) частки будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, вони вдвох : він та ОСОБА_2 , пішли у приміщення нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 де в присутності трьох свідків, які відображені у письмових розписках, він особисто одержав від ОСОБА_2 , грошову суму в якості авансу в сукупному розмірі 10 000 грн., за продаж належної йому 1/2 (однієї другої) частки будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку та двох земельних ділянок біля нього із загальної вартості 10 000 доларів США, з яких :

5000 гривень - він одержав в якості авансу за продаж 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку, що розташований під АДРЕСА_1 ,

2 500 гривень - він одержав в якості авансу за продаж 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 ,

2 500 гривень - він одержав в якості авансу за продаж 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , що підтверджується трьома розписками від 18 травня 2019 року, копії яких після їх підписання мною та свідками були надані безпосередньо ОСОБА_2 , та вказаний факт буде підтверджений свідченнями об`єктивних та неупереджених свідків, які були присутніми при наших домовленостях та при передачі коштів.

Після цього він неодноразово звертавсь до ОСОБА_2 , з пропозицією сплатити йому залишкову грошову суму в розмірі 9 600 доларів США за продаж належної йому 1/2 (однієї другої) частки будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку та двох земельних ділянок біля нього із загальної вартості 10 000 доларів США у строк до 01 серпня 2019 року, (при можливості зі слів ОСОБА_2 ) як і було обумовлено ними раніше, зокрема ще 16 та 18 травня 2019 року, але ОСОБА_2 , тільки обіцяла це зробити, а тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів він вимушений звернутись із даним позовом безпосередньо до суду.

Таким чином, враховуючи те, що його волевиявлення при посвідченні договорів дарування 1/2 частки житлового будинку та земельних ділянок не відповідало його внутрішній волі щодо безоплатної передачі частки вказаного вище нерухомого майна та ці правочини не були насправді спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, вони є недійсними з підстав, що визначені ч.ч. 3, 5 ст. 203, ст.215 та ч.2 ст.717 ЦК України.

В той же час він, як позивач у даній справі відповідно до положень ст. 235 ЦК України не заявляє позовну вимогу про визнання вказаних правочинів удаваним, постільки між сторонами була досягнута лише попередня домовленість про купівлю - продаж вказаного нерухомого майна, без зазначення одної істотної умови - строку виплати, яка відобразилась у сплаті лише авансового платежу, а не повного розрахунку за майно, що підтверджується розпискою від 18.05.2019 року, а тому з урахуванням вказаних норм Закону, зокрема ч.ч. 3, 5 ст. 203, ст.215 та ч.2 ст.717 ЦК України позивач просить суд визнати дані правочини саме недійсними.

Перевіряючи обставини, за яких укладались оспорювані правочини, він на свій письмовий запит отримав 30 липня 2019 року від Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області письмову відповідь за вих. №01-16/852 від 30.07.2019 року, відповідно до якої йому було надано всі документи, які запитувались ним в його заяві від 25 липня 2019 року, що підтверджується відповіддю про надання інформації за вих. №01-16/852 від 30.07.2019 року.

Уважно ознайомившись 30 липня 2019 року із змістом правочинів та всіма документами, які слугували підставою для посвідчення договорів дарування від 18 травня 2019 року, позивач з`ясував, що вищевказані правочини (договори дарування від 18 травня 2019 року) є недійсними з підстав, що визначені ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 ст.215 та ч. 2 ст.717 ЦК України.

Щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., з підстав, що визначені ч. 1 ст. 203 ЦК України позивач вказує на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4,10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Так, як вбачається зі змісту правочину : п.1.1. договору дарування 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку від 18 травня 2019 року за реєстровим №1-956, до обдарованого - ОСОБА_2 , перейшло право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що згідно з відомостями, зазначеними в технічному паспорті, житловий будинок, який зазначений в плані під літерою «А», 1970 року побудови, матеріали стін - цегла керамічна, житловою площею - 58,10 кв.м., загальною площею - 73,40 кв.м., з такими господарськими будівлями та спорудами : погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай «Г, Д», убиральня «Е», ганок «аі», огорожа «№1», хвіртка №2.

Вказана частка нерухомого майна разом із зазначеними вище господарськими будівлями та спорудами була 18 травня 2019 року зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2019 року.

При цьому предмет договору дарування на момент його укладення та державній реєстрації всупереч вимог ч.1 ст.718 ЦК України не відповідав його фактичним даним, постільки окремі господарські будівлі та споруди станом на 18 травня 2019 року були вже знесені (зруйновані).

Про факти знесення (зруйнування) вказаних вище господарських будівель та споруд було дуже добре відомо особисто ОСОБА_2 , яка навмисне фактично ввела в оману державного нотаріуса щодо предмету договору дарування від 18.05.2019 року за реєстровим №1-956 при його посвідченні.

Відповідно до ч.1 ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Згідно зі ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно із ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наказом державного комітету України з будівництва та архітектури за №80 від 18.05.2005 року Державні будівельні норми «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН в.2.2.-15-2005» визначено поняття будинковолодіння, господарських будівель та споруд.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Таким чином, з зазначених вище нормативно-правових актів вбачається те, що знесені (зруйновані) раніше, тобто до посвідчення 18 травня 2019 року договору дарування окремі господарські будівлі та споруди, а саме :

1. погріб з шийкою, 1971 року побудови, позначений під літ. «В»,

2. сарай, 1980 року побудови, позначений під літ. «Г»,

3. убиральня, 1980 року побудови, позначена під літ. «Е» вже не складали з житловим будинком одне ціле та не могли при посвідченні договору дарування 18 травня 2019 року за реєстровим №1-956 відповідно перейти у власність обдаровуваного - ОСОБА_2 , у зв`язку з їх фізичною відсутністю (фізичним знищенням), а тому предмет договору при посвідченні вищезазначеного договору не відповідав вимогам Закону : ч.1 ст.718 ЦК України, ч.1 ст.181 ЦК України ст.381 ЦК України, наказу державного комітету України з будівництва та архітектури за №80 від 18.05.2005 року Державні будівельні норми «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН в.2.2.-15-2005» та п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».

Також технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» при укладенні договору дарування від 18.05.2019 року за реєстровим №1-956 не відповідав вимогам додатку 3, пункту 13 розділу І Наказу державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України за №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» постільки, починаючи з 15 січня 2019 року та по даний час вказаною інструкцією (додатку 3, пункту 13 розділу І) встановлено термін дії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який становить 1 рік (12 місяців) з дати проведення технічної інвентаризації.

Як вбачається із відомостей технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який був використаний при посвідченні договору дарування від 18.05.2019 року за реєстровим №1-956, цей документ був виготовлений ще 02 березня 2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», а відтак станом на 18 травня 2019 року він вже був не чинний (не дійсний) та відповідно не міг бути використаний при посвідченні оспорюваного мною правочину, як документ, що станом на 18.05.2019 року підтверджував технічну інвентаризацію будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Також, довідка за №1735 від 17 травня 2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, видана посадовою особою КП Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій» не відповідає вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», Постанови Кабінету Міністрів України за №207 від 02.03.2007 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України за №55 від 17.01.2018 року, а також п. 1.8 п. 1 глави 2 розділу II Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Так, відповідно до п.п. 48, 49 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України за №55 від 17.01.2018 року порядок підписання документів іншими особами у разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати, визначається наказом (розпорядженням) керівника установи.

Підпис складається з найменування посади особи, яка підписує документ (повного - у разі, коли документ надрукований не на бланку, скороченого - у разі, коли документ надрукований на бланку), особистого підпису керівника, власного імені і прізвища.

Настільки позивачу відомо, довідку за №1735 від 17 травня 2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, видана КП Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій» підписав не керівник установи - ОСОБА_7 , а не уповноважена на це особа, а відтак вказаний документ станом на 18 травня 2019 року був не чинний та відповідно не міг бути використаний при посвідченні оспорюваного ним правочину, в той же час на підтвердження вказаної вище обставини він на даний час не в змозі надати до суду підтверджуючий письмовий доказ, постільки він не одержав відповідь на його звернення стосовно вказаного факту.

Також довідка за №1735 від 17 травня 2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, видана КП Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій» стосовно зареєстрованих (чи незареєстрованих) громадян, в тому числі малолітніх та/чи неповнолітніх дітей у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 не може посвідчувати факти реєстрації /чи не реєстрації фізичної особи у житловому будинку, постільки цей орган взагалі не здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування з фізичної особи та відповідно не веде облік реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, а відтак і не правомочний видавати такі довідки.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно зі ст.112 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» орган реєстрації для потреб реєстрації місця проживання відповідно до цього Закону формує та веде реєстр територіальної громади. Орган реєстрації є розпорядником відповідного реєстру територіальної громади.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України за №207 від 02.03.2007 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., з підстав, що визначені ч.ч. 3, 5 ст. 203, ст. 215 та ч.2 ст.717 ЦК України позивач зазначив наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваного й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам статті 717 ЦК України, є підставою для визнання договору дарування недійсним.

З цих же підстав позивач просить визнати недійсними договори дарування вищевказаних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0753 та :01:004:0754.

Крім того, щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-957, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., та недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-958, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т., з підстав, що визначені ч. 1 ст. 203 ЦК України, позивач вказав на наступне.

Так, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 17.05.2019 року виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 , який передбачений під. 3.3. п.3 глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та який був зазначений у тексті договору дарування від 18.05.2019 року не відповідає вимогам Закону та був одержаний ОСОБА_2 , всупереч вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України за №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів за №118 від 20.02.2013 року «Про затвердження Примірного положення про центр надання адміністративних послуг», оскільки остання не зверталась до центру надання адміністративних послуг Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою (запитом) за №ЗВ-019 від 17.05.2019 року.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 17.05.2019 року виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 , який передбачений п.п. 3.3. п.3 глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та який був зазначений у тексті договору дарування від 18.05.2019 року не відповідає вимогам Закону та був одержаний ОСОБА_2 , всупереч вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України за №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів за №118 від 20.02.2013 року «Про затвердження Примірного положення про центр надання адміністративних послуг», оскільки остання не зверталась до центру надання адміністративних послуг Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою (запитом) за № ЗВ-019 від 17.05.2019 року.

Також слід зазначити, що ОСОБА_2 , всупереч п.1.11. глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст. ст. 13, 20 Закону України «Про оцінку земель» нотаріусу не було надано витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки з кадастровим номером : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , який є обов`язковим при договорі дарування земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. В той же час він не наполягав на стягненні судових витрат із відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала стосовно їх задоволення.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області.

22 лютого 2012 року між сторонами було укладено шлюбний договір за реєстровим номером 1-372, який 22.02.2012 року був посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області - Полковніковою Т.А.

Відповідно до п. 1.1.5. вказаного правочину під «майном подружжя, а також чоловіка (та) чи дружини» у контексті даного шлюбного договору сторони розуміють : будь-які речі, як рухомі, так і нерухомі (в тому числі, але не виключно, садиби, окремі житлові будинки, квартири, інші об`єкти нерухомості, земельні ділянки, цінні папери, автомототранспортні засоби тощо), що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Згідно з п. 1.2. вказаного договору цей шлюбний договір встановлює правовий режим права спільної сумісної власності подружжя та права особистої приватної власності чоловіка та/чи дружини, як на вже наявне у подружжя майно, так і на майбутнє майно, що буде набуте (придбане) одним із подружжя (чоловіком та/чи дружиною), а згідно з п.1.4. цього договору після набрання чинності даного шлюбного договору, майно подружжя поділятиметься на таке, що має статус особистої приватної власності чоловіка чи дружини, та на таке, яке є спільною сумісною власністю подружжя (спільною власністю чоловіка та дружини), що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Відповідно до п. 1.5. вказаного шлюбного договору майно (рухоме та/чи нерухоме), що було придбано або буде придбано чоловіком та/або дружиною під час зареєстрованого між ними шлюбу, є особистою приватною власністю того з подружжя (чоловіка чи дружини) на ім`я якого воно буде оформлене та/або зареєстроване незалежно від форми та порядку його оформлення та реєстрації : в нотаріальному, судовому порядку, при оформленні на біржі, в процесі будівництва, тощо, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Відповідно до п.1.8. вказаного правочину своєю особистою приватною власністю кожен із подружжя володіє, користується і розпоряджається на власний розсуд, вчиняє будь-які дії щодо свого майна пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, не узгоджуючи ці питання із чоловіком чи дружиною, а згідно з п.1.9. майно, що належить чоловіку чи дружині не може бути визнано їх спільною сумісною власністю навіть у тому випадку, коли за рахунок майна або праці одного з подружжя було зроблено вкладення в особисте майно другого з подружжя, внаслідок чого значно збільшилась вартість цього майна. Понесені при цьому витрати одним із подружжя навіть у разі розірвання шлюбу не підлягають відшкодуванню другим із подружжя, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

Згідно з п.2.0 зазначеного правочину, було визначено, що будь-які доходи, одержані одним із подружжя (чоловіком чи дружиною), в тому числі доходи цільового призначення (суми матеріальної допомоги, суми, виплачені в якості відшкодування збитку «матеріальної шкоди» та/чи моральної шкоди, шкоди у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я тощо), визнаються особистою приватною власністю того з подружжя, якому їх присуджено судом та/або виплачено відповідною установою чи фізичною та/або юридичною особою, що підтверджується шлюбним договором від 22.02.2012 року за реєстровим номером 1-372.

22 червня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_1 набув у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами) під номером АДРЕСА_1 , який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №660, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Відповідно до п.1.4. вказаного правочину зазначено, що згідно з відомостями, зазначеними у технічному паспорті, житловий будинок, який зазначений в плані під літерою «А», побудовано в 1970 році з цегли, житловою площею - 58,10 кв.м., загальною площею - 73,40 кв.м., з такими господарськими будівлями та спорудами : погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай «Г, Д», убиральня «Е», ганок «аі», огорожа «№1», хвіртка №2, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Згідно технічних відомостей, що зазначені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 02 березня 2015 року був виготовлений техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок під номером АДРЕСА_1 станом на 22 червня 2016 року мав такі технічними характеристиками: будинок житловий, позначений на плані літерою «А», 1970 року побудови, загальною площею - 73,40 кв.м., жилою площею - 58,10 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 15,30 кв.м., з такими господарськими будівлями і спорудами :

1. Погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», 1971 року побудови,

2. Прибудова, позначена на плані літерою «а» 1970 року побудови,

3. Сарай, позначений на плані літерою «Г», 1980 року побудови,

4. Сарай, позначений на плані літерою «Д», 1974 року побудови,

5. Убиральня, позначена на плані літерою «Е», 1980 року побудови,

6. Ганок, позначений на плані літерою «а1», 1970 року побудови,

7. Огорожа, позначена на плані літерою «№1», 1980 року побудови,

8. Хвіртка, позначена на плані літерою «№2», 1980 року побудови,

що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 02 березня 2015 року був виготовлений техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

Згідно з п.1.2. договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року земельна ділянка на якій розміщений відчужуваний житловий будинок, площею 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладається сторонами одночасно з цим договором та посвідчується цим же нотаріусом, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.06.2016 року.

Право позивача на вказану 1/2 (одна друга) частку житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами) під номером АДРЕСА_1 , посвідчене приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., 29 червня 2016 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

22 червня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач набув у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1, який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №661, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2016 року.

Право позивача на вказану 1/2 (одна друга) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1, 29 червня 2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

22 червня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки позивачем було набуто у спільну часткову власність 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , який був укладений 22 червня 2016 року між продавцем - ОСОБА_5 (в особі уповноваженого представника - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 за реєстровим №662, посвідчений приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області - Дошкою Л.А., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2016 року.

Право позивача на вказану 1/2 (одна друга) частку земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , 29 червня 2016 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року.

Влітку 2017 року сторонами спільно, як співвласниками будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 з метою покращення благоустрою вказаного будинковолодіння було здійснено ряд конструкційних змін, зокрема : влітку 2017 року було повністю знесено сарай, позначений на плані літерою «Г», 1980 року побудови та повністю знесено погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», 1971 року побудови, а влітку 2018 року було також повністю знесено убиральню, позначена на плані літерою «Е», 1980 року побудови, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 05 березня 2019 року суб`єктом господарювання - ТОВ «Всеукраїнським бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна».

В судовому засіданні факт знесення вищезазначених господарських будівель та споруд відповідачка не оспорювала.

Також відповідачкою не оспорюється той факт, що після підписання 18 травня 2019 року у Богуславській районній державній нотаріальній конторі правочинів по відчуженню належної 1/2 (однієї другої) частки будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, та двох земельних ділянок, у приміщенні нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_3 , в присутності трьох свідків, які відображені у письмових розписках, позивач особисто одержав від ОСОБА_2 , грошову суму в якості авансу в сукупному розмірі 10 000 грн.

30 липня 2019 року від Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області позивач одержав письмову відповідь за вих. №01-16/852 від 30.07.2019 року відповідно до якої йому було надано всі документи, які запитувались ним в його заяві від 25 липня 2019 року, що підтверджується відповіддю про надання інформації за вих. №01-16/852 від 30.07.2019 року.

Щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., з підстав, що визначені ч. 1 ст. 203 ЦК України слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4,10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Так, як вбачається зі змісту правочину : п.1.1. договору дарування 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку від 18 травня 2019 року за реєстровим №1-956, до обдарованого - ОСОБА_2 , перейшло право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що згідно з відомостями, зазначеними в технічному паспорті, житловий будинок, який зазначений в плані під літерою «А», 1970 року побудови, матеріали стін - цегла керамічна, житловою площею - 58,10 кв.м., загальною площею - 73,40 кв.м., з такими господарськими будівлями та спорудами : погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай «Г, Д», убиральня «Е», ганок «аі», огорожа «№1», хвіртка №2.

Вказана частка нерухомого майна разом із зазначеними вище господарськими будівлями та спорудами була 18 травня 2019 року зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2019 року.

Таким чином, предметом договору дарування від 18 травня 2019 року за реєстровим №1-956, станом на 18 травня 2019 року була 1/2 (одна друга) частка житлового будинку, з такими господарськими будівлями і спорудами :

1. Погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», 1971 року побудови,

2. Прибудова, позначена на плані літерою «а» 1970 року побудови,

3. Сарай, позначений на плані літерою «Г», 1980 року побудови,

4. Сарай, позначений на плані літерою «Д», 1974 року побудови,

5. Убиральня, позначена на плані літерою «Е», 1980 року побудови,

6. Ганок, позначений на плані літерою «а1», 1970 року побудови,

7. Огорожа, позначена на плані літерою «№1», 1980 року побудови,

8. Хвіртка, позначена на плані літерою «№2», 1980 року побудови,

При цьому предмет договору дарування на момент його укладення та державній реєстрації всупереч вимог ч.1 ст.718 ЦК України не відповідав його фактичним даним, постільки окремі господарські будівлі та споруди станом на 18 травня 2019 року були вже знесені (зруйновані).

Факт знесення частини господарських будівель та споруд підтверджується довідкою від 05 березня 2019 року, виданою суб`єктом господарювання - ТОВ «Всеукраїнським бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» на підставі технічних даних, встановлених після проведеної 05 березня 2019 року технічної інвентаризації будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 .

Зокрема у вказаній довідці зазначено наступне : суб`єкт господарювання ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ, РЕЄСТРАЦІЇ та ОЦІНКИ НЕРУХОМОГО МАЙНА» повідомляє про те, що згідно з проведеною 05 березня 2019 року технічною інвентаризацією об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 станом на 05 березня 2019 року має такі технічні показники та характеристики : загальна площа будинку - 73,40 кв.м., житлова площа - 58,10 кв.м., та допоміжна (підсобна) площа - 15,30 кв.м.

Станом на 05 березня 2019 року до житлового будинку, що розташований по

АДРЕСА_1 відносяться наступні

господарські будівлі та споруди :

1. літ. «Д» - сарай, 1974 року побудови,

2. «№1» - огорожа, 1980 року побудови,

3. «№2» - хвіртка, 1980 року побудови.

При проведені 05 березня 2019 року технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна : будинковолодіння, по АДРЕСА_1 було виявлено, що окремі господарські будівлі та споруди було знесено (зруйновано) співвласниками, зокрема :

1. Знесено (зруйновано) погріб з шийкою, 1971 року побудови, позначений під літ. «В» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

2. Знесено (зруйновано) сарай, 1980 року побудови, позначений під літ. «Г» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

3. Знесено (зруйновано) убиральню, 1980 року побудови, позначена під літ. «Е» у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації».

Вказану довідку було видано співвласнику будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 для пред`явлення до відповідної нотаріальної контори чи/або органу державної реєстрації речових прав з метою внесення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови Кабінету Міністрів України за №1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині знесених (зруйнованих) зазначених вище господарських будівель та споруд по будинковолодінню, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Згідно зі ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно із ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наказом державного комітету України з будівництва та архітектури за №80 від 18.05.2005 року Державні будівельні норми «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН в.2.2.-15-2005» визначено поняття будинковолодіння, господарських будівель та споруд.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Таким чином, з зазначених вище нормативно-правових актів вбачається те, що знесені (зруйновані) раніше, тобто до посвідчення 18 травня 2019 року договору дарування окремі господарські будівлі та споруди, а саме :

1. погріб з шийкою, 1971 року побудови, позначений під літ. «В»,

2. сарай, 1980 року побудови, позначений під літ. «Г»,

3. убиральню, 1980 року побудови, позначена під літ. «Е» вже не складали з житловим будинком одне ціле та не могли при посвідченні договору дарування 18 травня 2019 року за реєстровим №1-956 відповідно перейти у власність обдаровуваного - ОСОБА_2 , у зв`язку з їх фізичною відсутністю (фізичним знищенням), а тому предмет договору при посвідченні вищезазначеного договору не відповідав вимогам Закону : ч.1 ст.718 ЦК України, ч.1 ст.181 ЦК України ст.381 ЦК України, наказу державного комітету України з будівництва та архітектури за №80 від 18.05.2005 року Державні будівельні норми «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН в.2.2.-15-2005» та п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».

Також, слід зазначити, що технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був виготовлений 02.03.2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» при укладенні договору дарування від 18.05.2019 року за реєстровим №1-956 не відповідав вимогам додатку 3, пункту 13 розділу І Наказу державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України за №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» постільки, починаючи з 15 січня 2019 року та по даний час вказаною інструкцією (додатку 3, пункту 13 розділу І) встановлено термін дії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який становить 1 рік (12 місяців) з дати проведення технічної інвентаризації.

Окрім цього, відповідно до п.2 розділу II вказаної інструкції господарські (допоміжні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, сміттєзбірники тощо) та споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо) підлягають технічній інвентаризації в складі основної будівлі.

Як вбачається із відомостей технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який був використаний при посвідченні договору дарування від 18.05.2019 року за реєстровим №1-956, цей документ був виготовлений ще 02 березня 2015 року техніком КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», а відтак станом на 18 травня 2019 року він вже був не чинний (не дійсний) та відповідно не міг бути використаний при посвідченні оспорюваного мною правочину, як документ, що станом на 18.05.2019 року підтверджував технічну інвентаризацію будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Також, довідка за №1735 від 17 травня 2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, видана посадовою особою КП Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій» не відповідає вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», Постанови Кабінету Міністрів України за №207 від 02.03.2007 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України за №55 від 17.01.2018 року, а також п. 1.8 п. 1 глави 2 розділу II Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Як вбачається зі змісту вказаної довідки, вона видана 17 травня 2019 року комунальним підприємством Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій» ОСОБА_2 , як уповноваженому співвласнику житлового приміщення (будинку), членові житлово-будівельного кооперативу про те, що до складу сім`ї зареєстрованих осіб входить лише вона, в той же час в цій довідці всупереч вимог Закону України «Про охорону дитинства» та п. 1.8 п. 1 глави 2 розділу II Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не зазначено, а чи є зареєстрованими та чи фактично проживають у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 малолітні та/чи неповнолітні діти, при цьому слід також зазначити, що житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 ніколи не відносивсь до фонду житлово-будівельного кооперативу, а завжди відносився до приватного житлового фонду, а відтак довідку про зареєстроване місце проживання фізичних осіб, в тому числі зареєстрованих малолітніх та/чи неповнолітніх дітей в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 мала бути видана уповноваженими на це посадовими особами Богуславської міської ради Київської області, як єдиним органом, який здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Богуслава Київської області, але ніяк не комунальним підприємством Богуславської міської ради Київської області «Богуславблагоустрій».

Щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., з підстав, що визначені ч.ч. 3, 5 ст. 203, ст.215 та ч.2 ст.717 ЦК України слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваного й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам статті 717 ЦК України, є підставою для визнання договору дарування 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку від 18 травня 2019 року недійсним.

З цих же підстав необхідно визнати недійсними договори дарування вищевказаних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0753 та :01:004:0754.

Крім того, щодо недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-957, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А., та недійсності договору дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-958, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т., з підстав, що визначені ч. 1 ст. 203 ЦК України, суд враховує наступне.

Так, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 17.05.2019 року виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 , який передбачений під. 3.3. п.3 глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та який був зазначений у тексті договору дарування від 18.05.2019 року не відповідає вимогам Закону та був одержаний ОСОБА_2 , всупереч вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України за №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів за №118 від 20.02.2013 року «Про затвердження Примірного положення про центр надання адміністративних послуг», оскільки остання не зверталась до центру надання адміністративних послуг Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою (запитом) за №ЗВ-019 від 17.05.2019 року.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 17.05.2019 року виданий державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 , який передбачений п.п. 3.3. п.3 глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та який був зазначений у тексті договору дарування від 18.05.2019 року не відповідає вимогам Закону та був одержаний ОСОБА_2 , всупереч вимог Закону України «Про державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України за №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів за №118 від 20.02.2013 року «Про затвердження Примірного положення про центр надання адміністративних послуг», оскільки остання не зверталась до центру надання адміністративних послуг Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою (запитом) за № ЗВ-019 від 17.05.2019 року.

Також слід зазначити, що ОСОБА_2 , всупереч п.1.11. глави 2 Наказу Міністерства юстиції України за №282/20595 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст. ст. 13, 20 Закону України «Про оцінку земель» нотаріусу не було надано витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки з кадастровим номером : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , який є обов`язковим при договорі дарування земельної ділянки.

З урахування викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 640, 655, 657 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-956, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер : :01:004:0753, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-957, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, загальною площею - 0,0670 га, кадастровий номер : :01:004:0754, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства під номером АДРЕСА_1 , укладений 18 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за реєстровим №1-958, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори - Полковніковою Т.А.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест судового рішення складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов