Справа № 340/649/18
Провадження № 22-ц/4808/213/19
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Верховинського районного суду, постановлену суддею Бучинським А.Б. в смт. Верховина 28 листопада 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1 листопада 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Верховинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Верховинського районного суду від 14 листопада 2018 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без руху з підстав, передбачених п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Верховинського районного суду від 28 листопада 2018 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто АТ КБ «ПриватБанк».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало до суду апеляційну скаргу, яку мотивували тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми процесуального права.

Зазначають, що на виконання вимог ухвали Верховинського районного суду від 14.11.2018 року позивачем було направлено заяву про усунення недоліків з викладенням пояснень щодо нарахування відсотків та пені, а також виписку по особовому рахунку відповідача. Не зважаючи на це, ухвалою Верховинського районного суду від 28.11.2018 року матеріали позовної заяви було повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням банком вимог ухвали від 14.11.2018 року.

Вважають, що позовна заява повністю відповідає вимогам нового цивільно-процесуального кодексу України, а саме ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки містить всі, визначені вказаною статтею обов'язкові реквізити, заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі, до позовної заяви були додані у відповідній кількості копії документів, а мотиви, з яких суд виходив залишаючи позовну заяву без руху, а в подальшому повертаючи її позивачу, фактично зводяться до оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених вимог, що є неприпустимим на стадії вирішення судом питання щодо можливості відкриття провадження у справі.

Вказують, що оскаржувана ухвала в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушує право АТ КБ «ПриватБанк» на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі не є такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі з подальшим виконанням судом приписів ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 4 п. 7 постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Необхідні докази для вирішення спору можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, зокрема у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може стати підставою для відмови в задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Просять скасувати ухвалу Верховинського районного суду від 28.11.2018 року та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Верховинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Верховинського районного суду від 14 листопада 2018 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без руху з підстав, передбачених п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, наявність підстав для звільнення від доказування), оскільки виклад змісту позовних вимог є суперечливим та не відповідає обставинам, які позивач наводить в обґрунтування таких вимог підтвердженими доказами. Зокрема, зазначено, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 30.01.2012 №б/н в сумі 114303 грн., з яких 5851,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, однак ним не конкретизовано, який розмір комісії та який розмір пені підлягають до стягнення, що також неможливо встановити з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором. Також вказано, що позивачем не зазначено якими пунктами Умов та Правил надання банківських послуг врегульовано порядок стягнення комісії і пені, та в якому розмірі. Крім того, з наданого позивачем розрахунку неможливо зрозуміти, як банком здійснюється нарахування суми процентів, оскільки в деяких місяцях сума нарахованих процентів є істотно вищою від суми простроченої та залишкової заборгованості по тілу кредиту. Однак відсоток процентів в кожному випадку не перевищує 50% річних. А тому такий розрахунок є не зрозумілим як для суду, так і для відповідача. Встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвалою Верховинського районного суду від 28 листопада 2018 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто АТ КБ «ПриватБанк».

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву позивачу в зв'язку з не усуненням недоліків, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не були виконані вимоги ухвали від 14.11.2018 року.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, встановлено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Також встановлено ряд вимог, яким має відповідати позовна заява.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, суддя протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. (ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України).

Разом з тим, ч. 1 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також слід зазначити, що ч. 1 ст. 229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «ТОВ «Фріда» проти України» від 8 грудня 2016 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвіссарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року).

Як вбачається з позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк», така складена з урахуванням вимог чинного цивільного процесуального законодавства, зміст позовних вимог викладено в чіткій і ясній формі, зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також докази, що підтверджують вказані обставини.

Крім того судом встановлено, що 16.11.2018 року позивачем направлялася суду заява про усунення недоліків позовної заяви у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху з позовною заявою, розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку відповідача, а також поясненнями щодо нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість (а.с. 23-28).

Однак, при постановленні ухвали про залишення позову без руху, а у подальшому повертаючи позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та безпідставно залишив заяву без руху як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, після чого передчасно та за відсутності законних підстав, постановив ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернув її.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Верховинського районного суду від 28 листопада 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.