Провадження № 4-с/734/1/19 Справа № 734/3735/18
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю: державного виконавця - Неоменко В.В., заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2, субєкт оскарження - головний державний виконавець Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_1, на постанову головного державного виконавця Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом,-

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_2, у якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 16.02.2018 року, реєстраційний номер виконавчого провадження ВП №25633743. Вимоги скаржник мотивує тим, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 12.10.2018 року. Із даною постановою не згоден, оскільки транспортний засіб є основним законним джерелом засобу для існування та джерелом отримання доходу, що порушує його законні права та інтереси.

У судове засідання скаржник не зявився, подавши заяву про розгляд скарги у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Державний виконавець вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами була винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень, а матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що існують всі підстави для вжиття таких заходів відносно ОСОБА_2. При цьому пояснив, що відповідно до діючого законодавства, останній повинен був повідомити орган виконавчої служби про зміну свого місця проживання, однак цього не зробив. Тому кореспонденція направлялася боржнику ОСОБА_2 за адресою, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження. Направлені документи до ВДВС не поверталися, що свідчить про те, що вони були отримані боржником. Згідно наданої інформації з Державної фіскальної служби України, ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем з 2012 року. Станом на вересень 2018 року у ОСОБА_2 мається заборгованість по сплаті аліментів на суму 42 741, 22 грн.

Заінтересована особа у судовому засіданні просила суд відмовити у скарзі, вважаючи оскаржувану постанову законною.

Як було встановлено у судовому засіданні, 05.04.2011 року головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Козелецького управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №25633743 за виконавчим листом №2-1158/2005 виданого 02.02.2006 року Козелецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 ј частини аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №2-1158 , заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.11.2017 року складала 34 587, 72 грн., станом за 2017 рік 52 406, 92 грн., станом на 01.04.2018 року 39 325, 36 грн.

16.02.2018 року головним державним виконавцем Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 було винесено постанову у виконавчому провадженні №25633743 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керувати транспортними засобами. Як виходить із змісту даної постанови, підставою для її винесення є наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупних розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. При цьому, згідно наданого розрахунку державного виконавця, станом на 15 лютого 2018 року, тобто на час винесення даної постанови, борг ОСОБА_2 становив 39 325 грн. 36 коп.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №2-1158, заборгованість ОСОБА_2 складає: квітень 2018 року 37 670, 57 грн.; травень 2018 року 38 636, 41 грн.; червень 2018 року 39 602, 25 грн., липень 2018 року 40 568, 09 грн., серпень 2018 року 41 533, 93 грн., вересень 2018 року 42 741, 22 грн.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_2, субєкт оскарження - головний державний виконавець Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_1, на постанову головного державного виконавця Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом задоволенню не підлягає із наступних підстав:

відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положенням ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов'язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06.02.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Так відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, закон зобов'язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження зазначених прав боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі наданих розрахунків державного виконавця по аліментам згідно виконавчого листа ВП 25633743 станом на 15 лютого 2018 року, тобто на час винесення даної постанови, борг ОСОБА_2 становив 39 325 грн. 36 коп. Тобто, станом на день винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами, наявна заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Статтю 11 Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено частиною четвертою, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев'ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов'язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Разом з тим відповідно до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Таким чином у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищезазначених підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Боржником ОСОБА_2 не надано доказів на спростування наявної у нього заборгованості зі сплати аліментів. Також не надано до суду доказів неможливості застосувань тимчасових обмежень боржника у відповідності до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

В той час згідно відповідей, які надійшли державному виконавцеві на запити з Державної фіскальної служби України відносно ОСОБА_2 за результатами обробки запитів: інформацію не знайдено; інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого податку в ДРФО відсутня; платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, що свідчить про те, що пенсію він не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, будь-якого іншого доходу не отримує.

Суд не приймає до уваги як належний доказ лист від 15.10.2018 року директора ПП «Ташкен-Сервіс» на імя ОСОБА_2 щодо можливого працевлаштування, оскільки даний факт не існував на момент винесення оскаржуваної постанови.

Отже, доводи ОСОБА_2 про те, що оскаржувана постанова державного виконавця позбавляє його основного законного джерела засобів для існування - спростовуються вимогами закону та матеріалами справи. Тимчасові обмежувальні заходи, вжиті державним виконавцем 16.02.2018 року на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», вдосконалюють порядок примусового стягнення, спрямовані на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення розміру їх заборгованості, забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які їх отримують.

Враховуючи, що в даному виконавчому провадженні вирішується питання щодо матеріального забезпечення дитини та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який зазначав, що у справах щодо дітей, суд має виходити як з найкращих інтересів дитини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_2, субєкт оскарження - головний державний виконавець Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_1, на постанову головного державного виконавця Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя