Справа №601/2217/18
Провадження № 2/601/103/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 40 А по вул. Переліски в м. Кременець Тернопільської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку № 40 А по вул. Переліски в м. Кременець Тернопільської області. У житловому будинку крім неї зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 Відповідач з 2016 року не проживає у вказаному будинку. Його прописка перешкоджає їй належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує її законні права. Крім того, вона змушена нести додаткові фінансові витрати у звязку з оплатою комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Переліски, 40 А у м. Кременець Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 грудня 2008 року № 1-474 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21432022 від 26 грудня 2008 року.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 23 листопада 2017 року.

З акту обстеження житлово - побутових умов від 05 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 по вул. Переліски, 40 А м. Кременець Тернопільської області не проживає, а проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у житловому будинку ОСОБА_1 понад два роки, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_1, що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 209 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355, пп. 15.5 п.15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 40 А по вул. Переліски у м. Кременець Тернопільської області.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, сплаченого нею при поданні позову по квитанції від 09 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 А м. Кременець Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: вул. Переліски, 40 А м. Кременець Тернопільської області.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2019 року.

Головуючий