ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/5453/18

провадження № 22-ц/4809/1058/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Кіселик С. А., Мурашка С. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області (суддя Мумига І. М.) від 26 квітня 2019 року про зменшення розміру аліментів, і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Вказав, що 11 листопада 2015 року заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після цього його сімейний стан змінився: він уклав новий шлюб у якому у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , крім того, разом з ним та його дружиною проживають ще двоє дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд зменшити розмір стягуваних з нього на підставі рішення суду аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який попередньо був встановлений судом.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів, що його матеріальне становище погіршилося, а тому сама по собі зміна сімейного стану не може бути підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач посилається на те, що суд не дав належної оцінки змінам у його сімейному стані, які підтверджуються наданими ним доказами, а саме народження дочки ОСОБА_4 , що вплинуло на його можливість забезпечити належний рівень матеріального забезпечення обох дітей.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідачка ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі не визнає. Вона вважає, що позивач не вказав обставини, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, та не надав доказів про погіршення його матеріального стану.

Обґрунтування розгляду справи за правилами письмового провадження

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Як вбачається з довідки з місця роботи позивача (с. 139), розмір аліментів за шість місяців становив 23607,56 грн., що є меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 х 100 = 192100 грн).

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (с.5).

05 травня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , яка змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_7 (с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 і ОСОБА_7 народилась дочка - ОСОБА_4 (с . 7), яка проживає разом з батьками і знаходиться на їх утриманні.

Згідно довідок з місця проживання (с . 8 , 40), ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 та є наймачем, разом з ним проживають: дружина ОСОБА_7 , діти дружини ОСОБА_5 , 2005 року народження, ОСОБА_6 , 2010 року народження, та їх спільна дочка ОСОБА_4 2018 року народження.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 (с . 39 ), він працює в ГУНП в Кіровоградській області та за період з червня по листопад 2018 року сплатив аліменти у розмірі 23607,56 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду.

При цьому ст. 192 СК містить вичерпний перелік підстав для зміни розміру аліментів.

Отже зміна матеріального чи зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів являються самостійними підставами для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України сторона, яка вимагає зміни розміру аліментів. повинна довести суду наявність обставин, передбачених ст.. 192 СК України, подавши відповідні докази.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що після ухвалення Компаніївським районним судом рішення від 11 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 створив нову сім`ю в якій у нього народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже позивач довів зміну його сімейного стану після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, що згідно ст.. 192 СК України є підставою для зміни попередньо визначеного рішенням суду розміру аліментів.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів зміну його матеріального стану суперечить встановленим ним обставинам цієї справи так, як народження нової дитини створює для її батьків обов`язок, втому числі, і матеріально забезпечувати її, тобто обов`язок нести витрати на створення матеріальних умов розвитку дитини.

Таким чином, народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача дочки ОСОБА_4 вимагає від нього додаткових, порівняно з тими, які у нього були до цього часу, матеріальних витрат на її утримання, що впливає на його загальний матеріальний стан.

При цьому у матеріалах справи відсутні відомості про те, що доходи позивача змінилися (зросли) з часу ухвалення судом рішення у 2015 році, а отже висновок суду, який по суті зводиться до того, що позивач здатен забезпечувати себе та свої дітей, в тому числі сплачувати аліменти у раніше визначеному рішенням суду розмірі, ґрунтується на припущеннях, що суперечить змісту ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Неправильне застосування судом норм матеріального права являється підставою для скасування рішення суду судом апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення (п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Отже вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2019 року і ухвалення нового рішення підлягають задоволенню.

Визначаючи новий розмір аліментів, які має сплачувати позивач на утримання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , суд виходить з положень ст. 7, ст. 182 СК України та вважає, що справедливим буде зменшення аліментів з 1/4 до 1/5 частики від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи позивача про те, що до складу членів його сім`ї входять також ОСОБА_5 , 2005 року народження. та ОСОБА_6 , 2010 року народження. судом до уваги не приймаються так, як позивач не довів, що це його діти і він зобов`язаний їх утримувати.

Суд також не приймає доводи відповідачки, яка вказує на наявність у неї додаткових витрат на дитину, пов`язаних з розвитком її танцювальних здібностей дитини так, як такі витрати є додатковими і питання про їх стягнення не є предметом доказування у цій справі.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. А. Кіселик

С. І. Мурашко