Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 555/1289/14-ц

провадження № 61-32400св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі за первісним позовом: товариство з обмеженою відповідальністю «Березне-землемір», державне підприємство «Центр державного земельного кадастру, Березнівська міська рада Рівненської області, ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

відповідач за первісним та зустрічним позовом - Березнівська міська рада Рівненської області,

третя особа - Управління Державного земельного агентства в Березнівському районі Рівненської області, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року у складі судді: Мельничук Н. В., ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року у складі колегії суддів: Хилевич С. В., Шеремет А. М., Бондаренко Н. В., ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року у складі судді: Хилевич С. В., та касаційну скаргу ОСОБА_3 , підписану представником ОСОБА_4 , на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року у складі судді: Мельничук Н. В., та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року у складі колегії суддів: Хилевич С. В., Шеремет А. М., Бондаренко Н. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Березне-землемір» (далі - ТОВ «Березне-землемір»), ДП «Центр державного земельного кадастру», Березнівської міської ради Рівненської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акта про право власності на земельну ділянку та стягнення моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Березне-землемір», ДП «Центр державного земельного кадастру», Березнівської міської ради Рівненської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акта про право власності на земельну ділянку та стягнення моральної шкоди мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 . ТОВ «Березне-землемір», ДП «Центр державного земельного кадастру» під час розроблення технічної документації із землеустрою для відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , без повідомлення та участі його як суміжного землекористувача, встановили межі суміжних земельних ділянок: для ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 на 50-100 см в глибину його земельної ділянки, в результаті чого у нього було протиправно вилучено 67 м2 землі та для ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , яка шляхом постійного підорювання межі відібрала 49 м2 належної позивачеві земельної ділянки. Також вказував, що йому було завдано моральну шкоду, компенсацію за яку він визначив у розмірі 7000 грн.

ОСОБА_1 просив:

визнати нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 ;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданий ОСОБА_3 ;

зобов`язати ТОВ «Березне-землемір», Березнівський районний виробничий відділ Рівненської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» не чинити перешкоди у виготовленні технічної документації із землеустрою по відновленню меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачеві за первісним позовом перешкод у користуванні належною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та звільнити 49 кв. метрів належної йому земельної ділянки;

зобов`язати ОСОБА_3 не чинити позивачеві за первісним позовом перешкод у користуванні належною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та звільнити 67 кв. метрів належної йому земельної ділянки,

стягнути з відповідачів завдану ОСОБА_1 моральну шкоди в розмірі 7 000 грн;

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Березнівської міської ради Рівненської області, третя особа: ОСОБА_2 , про захист порушеного права власності на земельну ділянку, визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, відновлення стану земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Рівненської області, третя особа: ОСОБА_2 , про захист порушеного права власності на земельну ділянку, визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування, відновлення стану земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, мотивований тим, що рішенням Березнівської міської ради від 18 лютого 2011 року № 558 надано дозвіл на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку із земель житлової забудови та 0,4 га землі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (ріллі); загальна площа становила 0,14 га. Станом на червень 2011 року в користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка загальною площею 0,1370 га, яка розташована по АДРЕСА_3 . У квітні 2011 року між позивачем та державним підприємством «Центр державного кадастру» укладено договір про складання технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки згідно державного акта серії РВ № 00045 по АДРЕСА_1 . У червні 2011 року ОСОБА_1 письмово звернувся до ОСОБА_5 з вимогою звільнити частину належної йому на праві приватної власності земельної ділянки по АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_2 від 29 червня 2011 року Березнівська міська рада рішенням № 121 від 20 липня 2011 року внесла зміни до свого рішення № 558 від 18 лютого 2010 року та надала дозвіл на складання проектів землеустрою про передачу у власність ОСОБА_2 0,1 га під забудову та збільшила до 0,0572 га площу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок начебто земель сільськогосподарського призначення (ріллі), а фактично вилучила частину ріллі із власності позивача в розмірі орієнтовно 0.049 га, чим порушила його права як власника земельної ділянки.

ОСОБА_1 просив:

захистити порушене право власності на цілісну земельну ділянку - ріллю 1022 кв. м, в розмірах 73м*14м згідно державного акту РВ № 00045 по АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 ;

визнати недійсним рішення Березнівської міської ради № 558 від 18 лютого 2011 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ;

визнати недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ;

судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року по справі № 555/1289/14-ц позови ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Березнівської міської ради Рівненської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акта про право власності на земельну ділянку.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 . Зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_1 межа земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проходить по огорожі на бетонному фундаменті, яка була споруджена ще ОСОБА_6 (попереднім власником будинку по АДРЕСА_2 ). На момент виготовлення державного акта межа між даними земельними ділянками не змінювалась. Рішення Березнівської міської ради № 78 від 29 грудня 1993 року про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,103 га по АДРЕСА_1 , та державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 00045 від 26 січня 1994 року не відповідають фактичним промірам та площі земельної ділянки, оскільки технічну документацію по виготовленню державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 було виготовлено на основі вимірів проведених 20-ти метровою мірною стрічкою (згідно пояснювальної записки в технічній документації розробленої на ім`я ОСОБА_1 , на підставі якої було видано державний акт) без визначення поворотних точок, які на той час були по межі двох ділянок, що ставить під сумнів її відповідність фактичним промірам. Державний акт про право приватної власності на землю ОСОБА_1 містить виправлення, внесене 26 січня 1994 року. Кожний запис про зміну меж, площі, цільового призначення та умов надання земельної ділянки, згідно зазначеної інструкції, посвідчується інженером-землевпорядником сільської, селищної, міської Ради народних депутатів або відділу земельних ресурсів районної державної адміністрації. На бланку державного акта наявний підпис ОСОБА_7 , яка станом на 23 січня1994 року не мала права на підпис, оскільки інженером-землевпорядником не була.

ОСОБА_3 , з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:

визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78, яким передано ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,103 га по АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 ;

стягнути судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Березне-землемір», ДП «Центр державного земельного кадастру», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів управління Держземагенства в Березнівському районі Рівненської області, Березнівської міської ради Рівненської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, про визнання нечинними рішення органів місцевого самоврядування, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Березнівської міської ради Рівненської області, ОСОБА_1 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не було доведено факту вчинення суміжними землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою та необхідності звільнення йому ОСОБА_3 67 м2, ОСОБА_2 49 м2 земельних ділянок, якими користуються відповідачі. Не було доведено позивачем також і протиправності рішень Березнівської міської ради Рівненської області № 16 від 02 грудня 2010 року та № 121 від 20 липня 2011 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 та існування фактів вчинення відповідачами ТОВ «Березне-землемір», Березнівським районним виробничим відділом Рівненської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» перешкод у виготовленні технічної документації із землеустрою по відновленню меж його земельної ділянки.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 50205/1-ЮШ від 05 серпня 2015 року розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Натурні межі земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на спірній ділянці не відповідають даним реєстрації даної земельної ділянки в державному земельному кадастрі; по фактичному користуванні, в існуючих межах частиною земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 користується ОСОБА_1 , площа накладання спірних земельних ділянок становить 25,8 кв. м. по фактичному користуванні (в існуючих межових знаках) земельна ділянка ОСОБА_1 має складну багатокутну геометричну форму з промірами по периметру від північного кута ділянки за годинниковою стрілкою: 4,04 м; 0,83 м; 3,86 м; 3,83 м; 4,45 м; 2,44 м; 5,98 м; 8,7 м; 4,3 м; 14,38 м; 3,68 м; 8,03 м; 10,95 м; 3,8 м; 12,88 м; 3,99 м; 20,13 м; 2,1м; 3,35м; 19,97м; 16,01м; 4,43м; 4,86м; 15,21м та площею 1000кв.м. За результатами натурного обстеження експертом встановлено, що фактичні межі, розміри, площа та конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_1 не відповідає даним наведеним в державному акті серії РВ№00045.

Суд вказав, що по існуючому користуванню існує накладання земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 згідно даних реєстрації на земельну ділянку, якою користується ОСОБА_1 , а саме, частиною земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , користується ОСОБА_1 . Будь-яких даних, що частиною земельної ділянки, власником якої є позивач, користується відповідач ОСОБА_3 , експертом встановлено не було. Будь-яких доказів на підтвердження даних обставин не було представлено і позивачем.

При відмові в задоволенні зустрічного позову суд вказав, що спір щодо меж земельних ділянок між ним та ОСОБА_3 виник ще під час виготовлення ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_2 та станом на 29 липня 2010 року ОСОБА_3 знала про наявність претензій ОСОБА_1 на частину її земельної ділянки проте з зустрічним позовом звернулась лише 29 серпня 2014 року. У зв`язку із чим судом першої інстанції зроблено висновок про сплив позовної давності та з цих підстав відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанцій

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 і представника ОСОБА_3 - адвоката Захарчука М. І. відхилено, а рішення Березнівського районного суду від 10 квітня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що натурні межі земельної ділянки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на спірній ділянці не відповідають даним реєстрації цієї земельної ділянки в державному земельному кадастрі; по фактичному користуванню в існуючих межах частиною земельної ділянки, що зареєстрована на ОСОБА_3 , користується ОСОБА_1 , площа накладення спірних земельних ділянок складає 25, 8 кв. м. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №50205/1-ЮШ, складеного 05 серпня 2015 року саме ОСОБА_1 користується частиною земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , а конфігурація земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_1 , не відповідає промірам і конфігурації ділянки, яка вказана у державному акті ОСОБА_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 самовільно змістив межу від земельної ділянки ОСОБА_3 на свою користь. Встановити відповідність чи невідповідність існуючих меж фактичного землекористування ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_3 та меж, вказаних у правовстановлюючих документах, неможливо, оскільки надані матеріали генерального плану не містять достатньої точності та є схематичними. Апеляційним судом зроблено висновок про сплив позовної давності за зустрічним позовом ОСОБА_3 .

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області повернути ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору у розмірі 336,16 грн.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 408,00 грн але позивачем заявлені одна майнова та три немайнові вимоги: про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; про визнання нечинними рішень органів місцевого самоврядування; про скасування державного акта про право власності на земельну ділянку; про стягнення компенсації моральної шкоди.

Апеляційний суд, посилаючись на пункти 2 та 3 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), зазначив, що у випадку, коли в позовній заяві, що має одночасно майновий і немайновий характер, об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, то судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру. У зв`язку із чим, апеляційним судом зроблено висновок, що судовий збір за подання апеляційної скарги підлягав сплаті у розмірі 1 071,84 грн, а поверненню підлягає різниця між сплаченими 1 408,00 грн та 1 071,84 грн, що підлягали сплаті, тобто 336,16 грн.

Аргументи учасників справи

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив:

оскаржені рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_1 яким: визнати нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданий ОСОБА_3 ; визнати недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ; стягнути компенсацію моральної шкоди в розмірі 7000 грн та судові витрати;

залишити в силі оскаржені рішення в частині вимог зустрічного позову ОСОБА_3

скасувати або змінити ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року про повернення судового збору.

При цьому, посилався на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди невірно встановили обставини справи та не надали належної оцінки висновку судової земельно-технічної експертизи, в якому встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, зокрема, на розгляд справи в розумні строки та порушено таємницю нарадчої кімнати під час ухвалення рішення, що не було враховано апеляційним судом. Крім цього, ОСОБА_1 зазначав про невірний розрахунок апеляційним судом суми судового збору, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 як надмірно сплачена, оскільки під час подання позову ним сплачувався судовий збір за подання однієї немайнової вимоги та однієї майнової вимоги, а всі інші немайнові вимоги в його позові є похідним та за них судовий збір не сплачується.

У липні 2017 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 , в якій просила рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року змінити в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та в цій частині ухвалити нове рішення яким:

визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78, яким передано ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,103 га по АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 .

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно застосували наслідки спливу позовної давності до зустрічного позову та не врахували. що відповідно до пункту 5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом, тобто з 15 січня 2012 року, ОСОБА_3 мала право звернутись з позовом про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78.

Аналіз касаційних скарг свідчить, що судові рішення оскаржуються в частині:

(а) позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року; про визнання недійсним державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 ; про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року; стягнення компенсації моральної шкоди в розмірі 7000 грн та судових витрат;

(б) позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 та державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 .

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_3 в яких просив касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишити без змін.

Заперечення мотивовані тим, що суди обгрунтовано встановили, що станом на липень 2010 року ОСОБА_3 знала про наявність претензій ОСОБА_1 на частину її земельної ділянки, оскільки в цей час вона здійснювала оформлення права власності на суміжну ділянку та вірно застосували наслідки спливу позовної давності до зустрічного позову ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційних скаргах, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РВ 00045 від 26 січня 1994 року, та рішень Виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 30 вересня 1992 року № 47 та від 29 грудня 1993 року № 78 є власником двох земельних ділянок площею 0, 207 га, що розташовані на території Березнівської селищної ради в смт. Березне Рівненської області. Цільове призначення ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Березнівської міської ради № 558 від 18 травня 2010 року ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової забудови. Технічну документацію виконано ТОВ «Березне-землемір».

Згідно з рішенням Березнівської міської ради №16 від 02 грудня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 за рахунок земель запасу житлової і громадської забудови. Передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на користь ОСОБА_3 площею 0,0668 га.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 803228 власником земельної ділянки площею 0,0668 га по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є ОСОБА_3

18 травня 2010 року Березнівська міська рада рішенням № 558 надала дозвіл для ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по АДРЕСА_3 орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової забудови і 0,04 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля).

20 липня 2011 року через уточнення площ і допущених технічних помилок при винесенні рішень до зазначеного рішення було внесено зміни до пункту 1 рішення. Пункт 1 нової редакції змінено на надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , орієнтовною площею 0, 1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової забудови і 0,0572 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля).

Суди встановили, що державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 ще не видано, виготовлення проектної документації землеустрою триває.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є суміжними власниками земельних ділянок, а ОСОБА_2 - суміжним землекористувачем.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 911/2701/17 (провадження № 12-258гс18) вказано, що частиною п`ятою статті 116 ЗК України унормовано, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Земельні ділянки формуються як об`єкти цивільних прав: власності, постійного користування, оренди відповідно до закону, і припинення прав щодо цих об`єктів також має відбуватись виключно у відповідності до закону».

Судом першої інстанції, за клопотанням ОСОБА_1 , була призначена та проведена судова земельно-технічна експертиза.

У висновку судової земельно-технічної експертизи № 50205/1-ЮШ від 05 серпня 2015 року вказано, що:

фактичні межі, розміри, площа та конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_1 не відповідають даним наведеним в державному акті серії РВ № 00045 від 26 січня 1994 року, а саме: 1) у відповідності до державного акту серії РВ № 00045 від 26 січня 1994 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 має прямокутну геометричну форму площею 1022 м2, 2) по фактичному користуванню земельна ділянка по АДРЕСА_1 має складну багатокутну геометричну форму площею 1000 м2 (Т. 2, а. с. 40, 45);

за результатами натурного обстеження та порівняння даних реєстрації зроблено висновок про накладання частини земельної ділянки, яка зареєстрована за ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 (Т. 2, а. с. 41).

У статті 212 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення) передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Проте суди при відмові в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року; про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 , вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 та державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 , не оцінили висновки судової земельно-технічної експертизи та не встановили чи існує накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Тлумачення статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Згідно пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) якщо спір не врегульовано суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

ОСОБА_1 при пред`явленні позовної вимоги про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 визначив відповідачем тільки Березнівську міську раду. Позовні вимоги про визнання оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування недійсним спрямовані на оспорення права власності на земельну ділянку особи, що виникло внаслідок його реалізації. ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 не пред`явив, клопотань про залучення ОСОБА_2 до участі у справі як співвідповідача за цією вимогою не заявляв, а тому, за таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.

За таких обставин, судові рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до Березнівської міської ради про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 підлягають зміні в мотивувальній частині.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналіз положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Суди встановили, що відсутні необхідні умови для виникнення зобов`язання щодо компенсації моральної шкоди.

За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкодиу розмірі 7 000 грн.

Колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги ОСОБА_1 стосовно оскарження ухвали апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року з таких підстав.

Згідно пункту 6 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання апеляційної скарги) при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позовної заяви) із позовних заяв майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент розгляду клопотання про повернення судового збору апеляційним судом) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 було пред`явлено 9 (дев`ять) позовних вимог (Т. 1 а. с. 4, Т. 2 а. с. 113, 126), одна з яких є вимогою майнового характеру.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку, що апеляційний суд неправильно визначив розмір судового збору, який поверненню ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи касаційних скарг дають підстав для висновку, що рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 рокута ухвала апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та в частині позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 і державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 ,постановлені без додержання норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про те, що рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 рокув частині позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 7 000 грн постановлені без додержання норм матеріального та процесуального права, і зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не підстав для висновку про те, що ухвала апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року про повернення судового збору постановлене без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги необхідно задовольнити частково:

рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 , та в частині позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 і державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 , скасуватиі передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції;

рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 рокув частині позовних вимог ОСОБА_1 до Березнівської міської ради, тертя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови;

рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 7 000 грн таухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року про повернення судового збору залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Березнівської міської ради Рівненської області про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року; про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 ,та зустрічних позовних ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Березнівської міської ради Рівненської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 та державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 , скасувати.

Передати справу № 555/1289/14-ц в частині в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Березнівської міської ради Рівненської області про визнання нечинним рішення Березнівської міської ради № 16 від 02 грудня 2010 року; про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 803228, виданого ОСОБА_3 ,та зустрічних позовних ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Березнівської міської ради Рівненської області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 29 грудня 1993 року № 78 та державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 00045, який видано ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Рівненської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення Березнівської міської ради № 121 від 20 липня 2011 року про внесення змін в рішення міської ради в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 7 000 грн залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року залишити без змін.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 20 червня 2017 року в скасованій частинівтрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук