Справа № 479/1046/17 Суддя першої інстанції Репушевська О.В.
Провадження № 22-ц/812/170/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

31 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем - Гавор В.Б.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Репушевської О.В., в залі судового засідання в смт. Криве Озеро, о 09 год. 46 хв., повний текст якого складений 01 листопада 2018 року, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 29 червня 2010 року, за яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 9 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2017 року у нього утворилось заборгованість у загальному розмірі 106 594 грн. 80 коп., ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив стягнути з ОСОБА_3 вказану заборгованість.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, зокрема, Умови та правила надання банківських послуг, не є належним доказом, що підтверджують укладення між сторонами зазначеного договору, оскільки він при заповненні анкети заяви про надання банківських послуг, з цим документом не знайомився та його не підписував, а тому не можуть бути доказами в розумінні цивільно-процесуального закону. Крім того, просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність з огляду на те, що за анкетою заявою строк договору закінчився 29 червня 2012 року.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2018 року в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

При цьому районний суд виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів укладення та виконання договору між сторонами, на який посилається позивач у своїй позовній заяві.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність вказаного судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального і матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що відповідно до анкети-заяви від 29 червня 2010 року, відповідачем особисто заповнена інформація щодо його персональних даних, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання картки. Отже, позичальник висловив згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому у письмовому вигляді. Він зобов'язався виконувати вимоги Умов та п равил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Крім того, вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу у порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України не скористався.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду 22 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою того ж суду від 04 січня 2019 справу призначено до судового розгляд на 31 січня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає необхідним зупинити апеляційне провадження у справі з огляду на таке.

Частиною другою ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому у вказаній справі Верховний Суд виходив із того, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема, й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Правовідносини у справі № 754/13763/15-ц є подібними тим, що є предметом спору у даній справі № 479/1046/17, яка переглядається в апеляційному провадженні.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 479/1046/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 479/1046/17.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст ухвали складено 1 лютого 2019 року.