Ухвала

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 483/478/19

провадження № 61-11623св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

розглянув клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуров Володимир Геннадійович, про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» ( далі - КП «Агенція адміністративних послуг»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») про визнання дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

04 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності відносно: нежитлових приміщень загальною площею 109,8 кв. м у житловому будинку літ. А-9, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; автостоянки з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв. м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ. А-1) загальною площею 379,50 кв. м, споруд (літ. № 5, 6, 7, 8, І), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки невжиття вказаного заходу забезпечення позову унеможливить відновлення його порушеного права та ускладнить виконання рішення суду.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 щодо забезпечення його позову задоволено.

До набрання рішенням суду у зазначеній вище справі законної сили: заборонено суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацію права власності відносно майна:

- нежитлових приміщень, загальною площею, 109,8 кв. м у житловому будинку літ. А-9, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), що на праві приватної власності належать ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»»;

- автостоянки з адміністративно-службовою будівлею, загальною площею 379, 50 кв. м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ. А-1) загальною площею 379,50 кв. м, споруд (літ. № 5, 6, 7, 8, І), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 03), що на праві приватної власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «А-ФАКТОР ПЛЮС» задоволено частково.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 року в частині заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, до набрання рішенням суду у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацію права власності відносно майна - нежитлових приміщень, загальною площею, 109,8 кв. м у житловому будинку літ. А-9, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), що на праві приватної власності належать ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» (), скасовано, постановлено в цій частині нове судове рішення.

Відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову шляхом заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацію права власності відносно майна - нежитлових приміщень, загальною площею, 109,8 кв. м у житловому будинку літ. А-9, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

У решті ухвалу суду залишено без змін.

Закрито апеляційне провадження в частині оскарження ухвали щодо заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацію права власності відносно автостоянки з адміністративно-службовою будівлею, загальною площею 379,50 кв. м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ. А-1) загальною площею 379,50 кв. м, споруд (літ. № 5, 6,7,8 , І), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 03), що на праві приватної власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» ().

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 квітня 2019 року в частині забезпечення позову щодо нерухомого майна: автостоянки з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв. м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ. А-1) загальною площею 379,50 кв. м, споруд (літ. № 5, 6, 7, 8, І), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду від 30 травня 2019 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У серпні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 08 квітня 2019 року та постанову апеляційного суду від 17 липня 2019 року в частині забезпечення позову щодо нерухомого майна - автостоянки з адміністративно-службовою будівлею загальною площею 379,50 кв. м, що складається з адміністративно-службової будівлі (літ. А-1) загальною площею 379,50 кв. м, споруд (літ. № 5, 6, 7, 8, І), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій частині.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 також просив розглядати справу у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у цій справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року прийнято до провадження касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

У задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Верховний Суд створив учасникам процесу у справі № 483/478/19 належні умови для ознайомлення з рухом справи. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Аргументи про розгляд справи за участю представника заявника є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтею 402 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуров Володимир Геннадійович, про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець