РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1126/18

Провадження № 2/700/80/19

30 січня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/1126/18 провадження №2/700/80/19 за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області помер його батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у с. Семенівка Лисянського району Черкаської області, земельна ділянка, площею 0,7996 га, для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка, площею 2,2998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Він та його сестра ОСОБА_2 досягли домовленості щодо розподілу спадкового майна і у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва. Однак постановою державного нотаріуса 15.09.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,7996 га. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,2998 га. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті його батька - ОСОБА_3

Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області помер батько позивача - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 03.01.2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у с. Семенівка Лисянського району Черкаської області, земельна ділянка, площею 0,7996 га, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 04.11.2009 року та земельна ділянка, площею 2,2998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив.

У встановлений законом строк позивач та його рідна сестра ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.09.2018 року ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 площею 2,2998 га.

Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 15.09.2018 року № 1622/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, площею 0,7996 га.

Згідно з довідкою Семенівської сільської ради від 02.10.2018 року № 215, за померлим ОСОБА_3 рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області. Правовстановлюючі документи на право власності не видавалися. Даний будинок розташований на присадибній земельній ділянці, площею 0,7996 га, яка перебувала у власності відповідно до державного акту серії НОМЕР_3.

Як свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» від 18.08.2018 року за № 33, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 04.11.2009 року на ім'я ОСОБА_3 втрачений та визнаний недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 200, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у с. Семенівка Лисянського району Черкаської області, що належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,7996 га, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 04.11.2009 року на ім'я ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб