29 січня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі - Корнійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Просила стягнути з ОСОБА_2, 27.08.1978 р.н, на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, 21.02.2007 р.н , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона призначена опікуном малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 23 січня 2018 року №15.
Згідно свідоцтва про народження дитини, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 11.06.2008, актовий запис 1826, малолітня ОСОБА_3 народилася 21.02.2007 року, і її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2.
Батько дитини - ОСОБА_4 - помер 12 жовтня 2016 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.02.2017, актовий запис № 704.
Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації від 11.11.2016 №565, враховуючи свідоцтво про смерть батька дитини ОСОБА_4 та рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.05.2015 у справі № 2-о/463/607/15 про позбавлення батьківських прав матері дитини ОСОБА_2, малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини , позбавленої батьківського піклування.
Дитина зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, як дочка основного квартиронаймача ОСОБА_4, що підтверджується довідкою відділу житлового господарства ЛКП «Управитель» Личаківської райдержадміністрації Львівської міської ради від 13.03.2018 №549.
На даний час дитина проживає спільно з нею та навчається в Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 13 Рівненської міської ради в 4-Г класі, згідно довідки від 26.02.2018 №74.
Відповідач коштів на утримання дитини не дає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере.
Позивачка ОСОБА_1 до початку судового засідання подала заяву згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Не заперечила проти постановлення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2, яка знята з реєстрації, викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду про день час та місце слухання справи , а відтак вважається належним чином повідомленою , в судове засідання не зявилася повторно. З заявою про розгляд справи у її відсутність не зверталася, причину неявки суду не повідомила. Письмового відзиву на позов не подала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачки, відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивач.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена опікуном малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 23 січня 2018 року №15.
Згідно свідоцтва про народження дитини, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 11.06.2008, актовий запис 1826, малолітня ОСОБА_3 народилася 21.02.2007 року, і її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2.
Батько дитини - ОСОБА_4 - помер 12 жовтня 2016 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.02.2017, актовий запис № 704.
Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації від 11.11.2016 №565, враховуючи свідоцтво про смерть батька дитини ОСОБА_4 та рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.05.2015 у справі № 2-о/463/607/15 про позбавлення батьківських прав матері дитини ОСОБА_2, малолітній ОСОБА_3 надано статус дитини , позбавленої батьківського піклування.
Дитина зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, як дочка основного квартиронаймача ОСОБА_4, що підтверджується довідкою відділу житлового господарства ЛКП «Управитель» Личаківської райдержадміністрації Львівської міської ради від 13.03.2018 №549.
На даний час дитина проживає спільно з ОСОБА_1 та навчається в Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 13 Рівненської міської ради в 4-Г класі, що підтверджується довідкою від 26.02.2018 №74.
Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1550 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).
Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)
Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька.
Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За наведених обставин, приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) матері ОСОБА_2Ю , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.
При ухваленні рішення, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути аліменти саме не менше розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи ту обставину, що розмір прожиткового мінімуму постійно змінюється, стягнення аліментів у такий спосіб позбавить позивача необхідності повторних звернень до суду з позовами про збільшення розміру аліментів у звязку зі зміною розміру прожиткового мінімуму.
Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідачки ОСОБА_2, 27.08.1978 р.н, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, 21.02.2007 р.н , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.07.2018 р. і до повноліття дитини.
Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки: судовий збір в сумі 704,80 в прибуток державного бюджету.
На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 280-284 , 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, 27.08.1978 р.н, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, 21.02.2007 р.н , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.07.2018 р. і до повноліття дитини.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 18.07.2018р. по 18.08.2018р. - допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір в сумі 740 (сімсот сорок) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає:33022 АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, 27.08.1978 р. н., останнє відоме місце проживання: 79039 м.Львів, вул. Кирилівська, 3-а .

Повне рішення виготовлене - 31.01.2019 р.

Суддя: О.В.Панас