Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2228/18
Провадження № 2/596/110/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" лютого 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду ОСОБА_1
при секретарі Федорів О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в селищі Гусятин позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що її син ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прописаний у належному їй на праві приватної власності житловому будинку, що у с.Хлопівка, вул. Шевченка, 175, Гусятинського району Тернопільської області. З 2008 року ОСОБА_3 у вищевказаному житловому будинку не проживає, добровільно пішов з дому, не намагається вселитися, не приходить та не користується ним і залишаючись зареєстрованим у її домоволодінні, перешкоджає у здійсненні законних прав, зокрема в оформленні пільг щодо сплати комунальних послуг, отримання субсидії. Тому просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком.
Позивач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася про дату, час і місце слухання справи була повідомлена за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України та шляхом розміщеного, на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик у судове засідання.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ИД №494693 від 03.09.1979 року ОСОБА_3 народився 13.08.1979 року і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.(а.с.6).
Згідно довідки про склад сімї №755 від 07.12.2018 року виданої Хоростківською міською радою та актів обстеження №328 від 25.07.2018 року, №358 від 09.08.2018 року, №756 від 07.12.2018 року відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2008 року не проживає та за вказаною адресою не появляється.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає у житловому будинку, що за адресою: с.Хлопівка, вул. Шевченка, 175, Гусятинського району Тернопільської області, з 2008 року .
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає у житловому будинку, що за адресою: с.Хлопівка, вул. Шевченка, 175, Гусятинського району Тернопільської області, з 2008 року, який належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні її законних прав, а тому ОСОБА_3, слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: с.Хлопівка, вул. Шевченка, 175, Гусятинського району Тернопільської області.
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.15, 16, 29, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9 ЖК УРСР, ст.ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Хлопівка, Гусятинського району, Тернопільської області) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться в с.Хлопівка, вул. Шевченка, 175, Гусятинського району Тернопільської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк