П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Соломахи Л.І., Мальованого Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Марченко Л.М. в місті Краматорську Донецької області, в справі номер 234/10942/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 .

На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, тому ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів доходу боржника, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги наведено, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, крім того, судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Зазначив, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам відповідача стосовно того, що його доходом є заробітна плата в розмірі 10800,00 грн, він сплачує аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 за рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 04.04.2014 року в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, надає матеріальну допомогу колишній дружині ОСОБА_5 , пов`язану з утриманням та вихованням малолітньої доньки ОСОБА_4 , та сплачує аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 за судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно.

Тому він не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки існує пряме обмеження перевищення загального розміру утримань з його доходу - 50%.

24 жовтня 2019 року позивач отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 22 жовтня 2019 року з копією апеляційної скарги та додатками (а.с. 59).

26 жовтня 2019 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 22 жовтня 2019 року (а.с. 60).

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Пунктом 1 частини 4 ст. 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 18 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 9).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

З довідки Краматорської міської ради комітету мікрорайону №4 від 20.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 з 15.05.2019 року проживає спільно з малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 04.04.2014 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_4 , в розмірі ? частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2014 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 25-26, 27-28).

З судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 9 липня 2019 року видно, що з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 23).

З інформації Міністерства юстиції України вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 25 червня 2015 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем з певними видами діяльності (а.с. 12-14).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами другої та четвертої статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом в позивачкою.

Відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем з певними видами діяльності.

Сторони визнали, що відповідач ОСОБА_3 отримує заробітну плату в розмірі 10800,00 грн. на місяць.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що позивач відповідно до положень статті 84 СК України має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції належним чином не досліджені надані відповідачем докази щодо неможливості надавати матеріальної допомоги позивачу та не врахування інших зобов`язань щодо сплати аліментів на дітей, не є підставою для скасування законного й справедливого рішення суду, оскільки ці обставини були предметом дослідження під час розгляду справи, та в силу частини четвертої статті 84 СК України ці обставини не позбавлять права позивача на утримання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та законного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення на її утримання аліментів в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку відповідача.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Суддя :