Справа № 278/3279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зубчук І. В.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л. І.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія є гроші до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що 21 квітня 2018 року між ТОВ Фінансова компанія є гроші та ОСОБА_1 було укладено договір № -001431 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 3000 грн строком зі сплатою процентів за користування з кінцевою датою повернення 05 травня 2018 року. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 28881,10 грн.

У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 28881,10 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

21 квітня 2018 року між ТОВ Фінансова компанія є гроші та ОСОБА_1 було укладено договір № -001431 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір) (а.с. 12-18).

Згідно з п. 3.1 Договору позика складає 3000 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору строк, на який надається позика за цим договором становить 12 днів.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з п. 3.2 Договору сума процентів за користування позикою становить 48,90 грн за 12 днів.

Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить 730 процентів річних.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначено у ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 22 жовтня 2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № -001431 від 21 квітня 2018 року в розмірі 22691,10 грн, яка складається з такого: 3000 грн - тіло кредиту; 10331,10 грн - проценти за користування кредитом; 15550 грн - пеня (а.с. 20-25).

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачена можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Позивач просить стягнути пеню з відповідача за прострочення виконання умов договору в розмірі 15550 грн, при цьому сума наданої останньому позики становила 3000 грн.

Враховуючи, що розмір пені, розрахований позивачем, значно перевищує суму наданої відповідачу позики, суд вважає, що пеня за прострочення виконання умов договору підлягає стягненню з відповідача зі зменшенням її розміру до 2000 грн, оскільки на думку суду саме така сума буде співмірною обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом надати відзив на позов і спростувати доводи позивача не скористався, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн та 1500 грн витрат на правову допомогу (а.с. 48-50) мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 549, 551, 610, 611, 627, 629, 1046, 1048, 1049, суд -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія є гроші до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Това5риства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія є гроші, код у , заборгованість за договором позики № -001431 від 21 квітня 2018 року в сумі 15331,10 грн, яка складається з такого: 3000 грн - тіло кредиту; 10331,10 грн - проценти за користування кредитом; 2000 грн - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія є гроші, код у , 1762 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія є гроші, код у , 1500 грн витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Зубчук