Справа № 214/7288/18
2/214/1076/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Шулькевич Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити порядок користування квартирою №10, розташованою в будинку №58 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі наступним чином: у її користування виділити житлову кімнату площею 17,20 кв. разом із балконом 0,9 кв.м., та рівну частину третьої житлової кімнати, яка становить 5,15 кв.м.; у користуванні відповідача залишити житлову кімнату площею 17,10 кв.м., вбудовані шафи загальною площею 1,1 кв.м. та рівну частину третьої житлової кімнати, яка становить 5,15 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухню площею 5,80 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 2,10 кв.м., коридор площею 6,10 кв.м., а також просить зобовязати ТОВ «Житлосервіс КР» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються до вказаної квартири (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником 1/2 частини квартири №10, розташованої в будинку №58 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі. Інша 1/2 частина вищевказаної квартири належала її чоловікові, який подарував належну йому частку квартири ОСОБА_2 Зазначена квартира складається із трьох ізольованих кімнат, кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору, вбудованої шафи. Оскільки позивач та відповідач не можуть дійти згоди у користуванні квартирою, відповідач чинить позивачеві перешкоди у користуванні квартирою, тому остання звернулась до суду із даним позовом. При цьому позивач та відповідач оплачують комунальні послуги, але виконання обовязків по оплаті наданих послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку. При зверненні до ТОВ «Житлосервіс КР» з приводу розподілу особового рахунку, позивач отримала усну відмову та їй було рекомендовано звернутись до суду з цього приводу.

Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Житлосервіс КР» до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Згідно наданого представником ТОВ «Житлосервіс КР» відзиву, останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, ТОВ «Житлосервіс КР» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відтак не уповноважений і не може бути зобовязаний на розподіл особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), оскільки не є надавачем даних послуг. Крім того, до позовної заяви не додано доказів порушення прав позивача з боку ТОВ «Житлосервіс КР». Представник відповідача зауважив, що витрати на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території розраховуються на сумарну загальну площу, зазначену у технічному паспорті будинку, а тому особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє собою сукупність даних про житлове приміщення. Особовий рахунок оформлюється на приміщення, а не на особу. У звязку із чим слід встановити порядок користування квартирою з чітким визначенням площі, яка відносяться до позивача та відповідача ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На підставі свідоцтва про право власності на житло №С 1077 від 23.09.1994 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири №10, що розташована в будинку №58 по вул. Співдружності у м. Кривому Розі. Інша 1/2 частина вказаної квартири належала ОСОБА_3, який подарував її ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування 1/2 частини квартири від 02.12.2004 року (а.с.10,14).

Відповідно до технічного паспорту вказана квартира складається з 3-х житлових кімнат у тому числі: 1-а кімната площею 17,10 кв.м., 2-а кімната 17,20 кв.м., 3-я кімната 10,30 кв.м., кухня - 5,80 кв.м., ванна кімната - 2,10 кв.м., вбиральня - 1,10 кв.м., коридор - 6,10 кв.м., вбудована шафа - 1,10 кв.м. (а.с.11-12).

ТОВ «Житлосервіс КР» згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі від 13.09.2013 року, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, в особі начальника управління ОСОБА_4, та ТОВ «Житлосервіс КР», в особі директора ОСОБА_5, надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, у тому числі будинку №58 по вул. Співдружності у м. Кривому Розі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що співвласники самостійно не досягли згоди щодо визначення порядку користування приміщеннями квартири. Крім того, між сторонами не має згоди щодо оплати житлово-комунальних послуг, відтак, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти визначення порядку користування житловим приміщенням, який запропонував позивач, запропонований позивачем порядок користування житловими приміщеннями є співмірним часткам у праві власності, які належать кожному співвласникові, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині розподілу особових рахунків, суд зазначає наступне.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Відповідно доп. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою п. 3 ч. 2 ст. 21 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч. 4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, заявлені вимоги про розподіл особових рахунків є передчасними і безпідставними, так як в суді не встановлено, що позивачем вносився проект договору та виконувалась процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Встановлення порядку користування квартирою між її користувачами за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду.

Крім того, рішення суду про встановлення порядку користування квартирою фактично є підставою для укладення із співвласниками окремих договорів щодо надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити і роз`яснити про необхідність скористатися вищезазначеним порядком, а в разі відмови від розділення рахунків, такі дії вже потім можуть бути оскаржені до суду.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання ТОВ «Житлосервіс - КР» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються до квартири №10, розташованої в будинку №58 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою, не підлягають задоволенню, оскільки, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, однак, у даному випадку, позивачем не доведено наявність спору щодо розділення особових рахунків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 355, 356, 358, 360 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою №10, розташованою в будинку №58 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі наступним чином: у користування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) виділити житлову кімнату площею 17,20 кв. разом із балконом площею 0,9 кв.м., та рівну частину третьої житлової кімнати, яка становить 5,15 кв.м.; у користуванні ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) залишити житлову кімнату площею 17,10 кв.м., вбудовані шафи загальною площею 1,1 кв.м. та рівну частину третьої житлової кімнати, яка становить 5,15 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухню площею 5,80 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., ванну кімнату площею 2,10 кв.м., коридор площею 6,10 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.