Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 293/36/15-ц

провадження № 61-13743св18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А.І., Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - прокурор Черняхівського району Житомирської області,

відповідачі - Головне управління Держземагентства у Житомирській області, реєстраційна служба Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2016 року у складі суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С., Якухна О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року прокурор Черняхівського району Житомирської області звернувся з позовом до Головного управління Держземагентства у Житомирській області, реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів головного управління від 22 травня 2014 року №6-244/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-246/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-243/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-245/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району за межами населених пунктів Городищенської сільської ради.

Визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Житомирській області: від 28 травня 2014 року №6-250/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року; №6-249/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року №6-248/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року №6-247/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 загальною площею 2,0 га.

Скасувати свідоцтва про право власності на земельні ділянки загальною вартістю 103308,24 грн видані: ОСОБА_1 . НОМЕР_1 від 30 травня 2014 року, ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_2

№ НОМЕР_5 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_4 № НОМЕР_3 від 30 травня 2014 року.

Скасувати реєстрацію права власності на земельні ділянку, що зареєстровані за: ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 30 травня 2014р. року, ОСОБА_3 № НОМЕР_4 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_2 № НОМЕР_5 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_4 № НОМЕР_3 від 30 травня 2014 року.

Позов мотивовано тим, що 22 травня 2014 році ГУ Держземагенства у Житомирській області видано накази про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а 28 травня 2014 року затверджено документацію із землеустрою та надано останнім земельні ділянки у власність.

30 травня 2014 року відповідачі отримали Державні акти на право власності на відведені їм земельні ділянки, які були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того ж дня. Проте спірні земельні ділянки розташовані в межах земельних ділянок, права які рішенням 19 сесії

23 скликання Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19 грудня 2001 року із земель запасу сільської ради виділено у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства 37 працівникам соціальної сфери. Зазначені громадяни використовували земельні ділянки під власні потреби, зокрема як сінокоси, під городництво, та сплачували земельний податок.

Позивач зазначає, що ГУ Держземагенства у Житомирській області неправомірно виділило відповідачам земельні ділянки, оскільки вони вже перебували у користуванні працівників соціальної сфери, внаслідок чого незаконно видані свідоцтва про право власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 січня

2016 року позов прокурора Черняхівського району Житомирської області задоволено. Визнано недійсними та скасовано накази Головного

управління Держземагентства у Житомирській області: від 22 травня 2014 року № 6-244/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району Житомирської області за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-246/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району Житомирської області за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-243/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району Житомирської області за межами населених пунктів Городищенської сільської ради; від 22 травня 2014 року №6-245/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої на території Черняхівського району Житомирської області за межами населених пунктів Городищенської сільської ради. Визнано недійсними та скасовано накази Головного управління Держземагентства у Житомирській області: від 28 травня 2014 року №6-250/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року №6-249/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року №6-248/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 загальною площею 2,0 га; від 28 травня 2014 року №6-247/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 загальною площею 2,0 га. Скасовано свідоцтва про право власності на земельні ділянки загальною вартістю 103308,24 грн. видані на ім?я: ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_2 № НОМЕР_5 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_4 № НОМЕР_3 від 30 травня 2014 року. Скасовано реєстрацію права власності на земельні ділянку, що зареєстровані за: ОСОБА_1 НОМЕР_6 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_3 НОМЕР_7 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_2 НОМЕР_8 від 30 травня 2014 року; ОСОБА_4 НОМЕР_9 від 30 травня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора Черняхівського району Житомирської області суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок видачі спірних наказів ГУ Держземагенства у Житомирській області порушено права осіб, які використовували ці самі земельні ділянки на підставі рішення Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19 грудня 2001 року. Земельні ділянки у порядку статті 141 ЗК України з їх користування не вилучались і останні від них не відмовлялись. Свідоцтва про право власності на земельні ділянки на ім?я: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , видані на підставі незаконних наказів, тому такі свідоцтва, а також реєстрація права власності на земельні ділянки за відповідачами, підлягають скасуванню. Крім того, у порушення вимог частини четвертої статті 116 ЗК України ОСОБА_2 скористалась вдруге своїм правом на одноразове безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2016 року, за апеляційною скаргою головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області, рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2016 року в частині задоволення вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Житомирській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, скасування свідоцтв про право власності на земельні ділянки та скасування реєстрації права власності на земельні ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволені позову.

В частині задоволення позову до ОСОБА_2 , рішення залишено без зміни.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Черняхівського районного прокурора Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та постановляючи в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що особи, яким 19 грудня 2001 року рішенням Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області було виділено у постійне користування земельні ділянки, не оформили у передбачений законом спосіб своє право землекористувачів, у зв?язку з чим не набули його в розумінні положень частин першої, третьої статті 125, частини першої статті 126 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, суд зазначив про те, що неможливо ідентифікувати земельні ділянки, які були надані в користування 37 працівникам соціальної сфери та дійти висновку, що саме вони в подальшому були передані відповідачам по справі.

Залишаючи в силі рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Черняхівського районного прокурора Житомирської області до ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції погодився з його висновком про те, що ОСОБА_2 вже скористалась правом на одноразове безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а відтак повторне надання їй спірної земельної ділянки суперечить положенням частини четвертої статті 116 ЗК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій 18 жовтня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заступник прокурора Житомирської області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано з Черняхівського районного суду Житомирської області цивільну справу за № 293/36/15-ц.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу за позовом прокурора Черняхівського району Житомирської області до ГУ Держгеокадастру в Житомирській області, реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заступник прокурора Житомирської області вказує, що рішення 19 сесії

23 скликання Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19 грудня 2001 року про виділення 37 працівникам соціальної сфери земельних ділянок є чинним, надані на підставі цього рішення земельні ділянки у землекористувачів у встановленому земельним законодавством порядку не вилучалися, протягом 2001-2013 років землекористувачі сплачували земельний податок за користування землею. Крім того, вказані особи мають право згідно з положеннями розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України на подальше оформлення правовстановлюючих документів, якими посвідчується право постійного користування та право власності на земельні ділянки.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На підставі рішення 19 сесії 23 скликання Городищенької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19 грудня 2001 року «Про надання працівникам соціальної сфери земельного наділу» 37 працівникам соціальної сфери надані земельні ділянки у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства із земель запасу сільської ради.

Крім того, 29 липня 2013 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,1670 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:003:0003, яка розташована в с. Ромашки, Миронівського району Київської області, що підтверджується рішенням 24 сесії

6 скликання Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області від 29 липня 2013 року, на підставі якого нею отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2013 року.

Згідно з наказами ГУ Держземагенства у Житомирській області

від 22 травня 2014 року № 6-244/14-14-СГ,№ 6-245/14-14-СГ, № 6-246/14-14-СГ та

№ 6-243/14-14-СГ ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населеного пункту Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області орієнтовною площею по 2,0 га кожному.

Відповідно до наказів ГУ Держземагенства у Житомирській області

від 28 травня 2014 року №6-250/14-14-СГ, №6-247/14-14-СГ, №6-249/14-14-СГ та № 6-248/14-14-СГ затверджено документацію із землеустрою та передано дані земельні ділянки у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується проведення державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 .

На підставі рішення 25 сесії 6 скликання Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 29 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 , якій на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Городищенької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19 грудня 2001 року «Про надання працівникам соціальної сфери земельного наділу» виділено у постійне користування земельну ділянку площею 0,50 га, у задоволенні заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, посилаючись на те, що на даний час земельна ділянка передана у власність іншим громадянам.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов таких висновків.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

У відповідності до статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Так, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора в частині надання земельної ділянки ОСОБА_2 , суди виходили з того, що вона повторно отримала у власність земельну ділянку а тому така передача земельної ділянки не відповідає законодавству та такі висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

ОСОБА_2 рішення судів ні в апеляційному порядку, ні в касаційному порядку не оскаржила.

Отже, підстав для скасування рішення апеляційного суду у цій частині не має.

Крім того, за положеннями частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни мають право на отримання у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місце

Отак, у відповідності до частини п`ятої статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

А тому, при вирішення спорів щодо прав на земельну ділянку судам потрібно визначатись з тим, чи не знаходиться земельна ділянка у фактичному користуванні інших осіб, чи не надана вона у власність іншим особам, та чи вилучена вона з користування цих осіб на момент виникнення прав відповідачів, або чи припинено на неї право власності попереднього власника.

Суд першої інстанції на підставі наданих доказів сторонами та наявних в матеріалах справи встановив, що спірні земельні ділянки були надані у користування іншим особам та дійшов до обґрунтованого висновку про порушення прав цих осіб і незаконність набуття відповідачами спірних земельних ділянок.

Разом з тим, згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором: 1) інтересів громадянина або 2) держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

При цьому, при розгляді справи прокурор повинен довести порушення прав державі у спірних правовідносинах.

Звертаючись до суду із цим позовом, прокурор не зазначив в інтересах, яких осіб ним було подано цей позов до суду. Однак, на обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що прийняті правові акти про надання земельних ділянок відповідачам порушують закон та права інших фізичних осіб, оскільки ці ж самі земельні ділянки рішенням Городищенської сільської ради від 19 грудня 2001 року надано 37 працівникам соціальної сфери села у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства про що внесені зміни до Земельно кадастрової книги Городищенської сільської ради. Прокурор зазначав та й суди встановили, що зазначені громадяни використовували ці земельні ділянки для власних потреб, сплачували земельний податок. Однак позов був заявлено прокурора не в інтересах цих громадян, переліку яких прокурор не надав та клопотання про їх залучення до справи не заявив, а в інтересах Держави без зазначення органу, який визначено відповідальним за цей інтерес.

За такої мотивації позовних вимог та у відповідності до встановлених судами фактичних обставин справи в межах заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, прокурор не навів наявність інтересу держави у спірних правовідносинах та не надав для долучення у матеріали справи відповідні докази, а отже не довів порушення інтересів держави у цих правовідносинах.

При цьому колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду враховує, що позов в інтересах громадян, які отримали земельні ділянки у постійне користування прокурором не заявлено, а здійснення прокурором загального контролю за дотриманням законодавства - Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» не передбачено.

За таких обставин, підстав для задоволення позовних вимог прокурора не має. Права громадян, які отримали земельні ділянки у користування, можуть бути захищені ними самими за умови, що вони вважають що їх права порушено або прокурором за наявності підстав визначених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва їх інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги заступника прокурора Житомирської області не знайшли свого підтвердження - його касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін з мотивів викладених у цій постанові.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Сімоненко

Судді А. І. Грушицький

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров