17.12.2019 Провадження № 2-з/331/29/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 грудня 2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

у складі: судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому вказує на те, що він є власником зернозбирального комбайна марки CLAAS LEXION 480, випуску 2001 року, виробник - Германія, заводський № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на підставі свідоцтва про державну реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого ІДТН Запорізької ОДА у м. Запоріжжя 03 липня 2012 року. Вартість комбайна - 1 757 000 грн. 00 коп.

04 грудня 2012 року за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ( реєстровий № 1722), він передав відповідачу ОСОБА_2 цей комбайн для його реалізації третім особам, а отриманні гроші відповідач повинний передати йому.

У виконання цієї домовленості відповідач ОСОБА_2 продав у січні 2013 року комбайн гр-ну ОСОБА_3 за 70 000 доларів США, з яких 55 000 доларів США покупець заплатив ОСОБА_2 одразу, а останні 15 000 доларів повинний був заплатити протягом певного часу. При цьому, відповідач ОСОБА_2 свідомо не повідомив покупця про те, що зазначений комбайн знаходиться під обтяженням на підставі договору застави від 07 липня 2012 року, № 12708042. Коли покупець ОСОБА_3 почав в усній формі коригувати вартість комбайна з урахуванням перебування його під обтяженням, відповідач ОСОБА_2 забрав цей комбайн назад і повернув ОСОБА_3 54 000 доларів США, а останні 1 000 доларів пообіцяв повернути пізніше. До даного часу ці гроші не були повернути.

Отримавши у січні 2013 року гроші в сумі 55 000 доларів США від покупця ОСОБА_3 , відповідач не передав йому жодної копійки.

Після ОСОБА_3 відповідач декілька разів продавав комбайн іншим особам, що призвело до того, що цей комбайн зник взагалі ( чи був розібраний на запасні частини, ці внаслідок амортизаційного зносу прийшов у непридатний стан), подальша судьба комбайна невідома.

При цьому, ОСОБА_2 не сплатив йому жодної копійки, від зустрічей уникає, на зв`язок не виходить.

04 грудня 2015 року термін дії довіреності від 04 грудня 2012 року витік і з того часу відповідач без будь-якої правової підстави користується його майном і шахрайським шляхом заробляє на ньому гроші для особистих потреб.

За цей час внаслідок безхазяйного відношення до чужого майна та амортизаційного зносу комбайн втратив свою цільову цінність і являє собою груду металобрухту.

В результаті протиправних дій відповідача його майну спричинена матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

Він готує до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, на території якого його майну заподіяна шкода, позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої майну особи.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Зараз неможливо встановити точне місце заподіяння шкоди моєму майну, але початком заподіяння шкоди слід вважати прийняття відповідачем майна у користування та з правом розпорядження, яке відбулося 04 грудня 2012 року шляхом видачі довіреності, посвідченою за адресою розташування робочого місця приватного нотаріуса: м, Запоріжжя, пр. Соборний ( раніше - АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_2 , яка територіально розташована в Жовтневому районі міста Запоріжжя.

Крім того, 07 липня 2012 року за заявою обтяжувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у Державний реєстр обтяжень рухомого майна за № 12708042 внесена запис про обтяження - заборону відчужувати цей комбайн на підставі договору застави, укладеного між ним та Запорізької філією ПАТ «Кредитпромбанк» у забезпечення виконання кредитного договору № 10.01/3-КМК-12 від 06 липня 2012 року. Це обтяження було зареєстроване Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Запорізька область, яка також знаходиться на території Жовтневого району міста Запоріжжя (69107, м, Запоріжжя, пр. Соборний, 164).

Предметом спору у даній справі є майно позивача - зернозбиральний комбайн CLAAS LEXIOK 480, місцезнаходження якого в даний час визначити неможливо.

Цей комбайн був зареєстрований за ним 03 липня 2012 року у Державній інспекції сільського господарства в Запорізької області, яка розташована за територіальністю у Жовтневому район міста Запоріжжя за адресою: 69095, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 108.

Тому, місцезнаходженням майна позивача слід вважати Жовтневий район міста Запоріжжя за місцем його державної реєстрації.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

1) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням поведінки відповідача (неповернення грошей позивачу за комбайн після його продажу ОСОБА_3 , неповернення ОСОБА_3 , всієї суми грошей, ухилення від зустрічей та спілкування з ним тощо), впевнений, що відповідач відмовиться у добровільному порядку виконати рішення суду та вчинить усі заходи, спрямовані на приховування свого майна, на яке можно звернути стягнення за рішенням суду, що унеможливлює виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передав або сплаті відповідачеві в знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно інформаційній довідки № 178677519 від 27 серпня 2019 року відповідачеві ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на праві приватної власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна - 19370816).

Ці нежитлові приміщення не використовуються відповідачем для здійснення підприємницької діяльності, а здаються в оренду іншим особам.

Так, з наданої до цієї заяви фототаблиці вбачається, що ці нежитлові приміщення використовуються іншими особами для роздрібної торгівлі продуктами харчування, дитячими товарами, кондитерськими виробами, слюсарними інструментами, побутової хімії, організації громадського харчування тощо.

Разом з тим, згідно відомостям з ЄДРПОУ фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність за видами: код КВЕД 01.50 - змішане сільське господарство; код КВЕД 45.19 - торгівля іншими автотранспортними засобами; код КВЕД 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; код КВЕД 46.61 - оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний); код КВЕД 77.31 - надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; код КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 33.19 - ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування.

Таким чином, з цих доказів вбачається, що нежитлові приміщення не використовуються відповідачем за видами його підприємницької діяльності, тому накладення арешту на ці приміщення не причинить шкоди його підприємницької діяльності.

Ціна позову у цій справі складає 1 757 000 грн., а вартість нежитлових приміщень відповідача зараз неможливо встановити, тому він вважає, що арешт на нежитлове приміщення має бути накладений в межах розміру матеріальної шкоди, тобто в межах 1 757 000 грн. 00 коп.

Вважає, що для ефективного захисту порушених прав позивача та забезпечення виконання рішення суду про відшкодування шкоди, завданої майну позивача, з урахуванням поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх обов`язків, слід накласти арешт на нежитлові приміщення відповідача, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 а межах 1 757 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на нежитлові приміщення, що належать відповідачу ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21 березня 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, на праві приватної власності на підставі у рішення Рівненського міського суду від 22 травня 2007 року, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ( реєстраційний номер майна - 19370816), в межах суми у розмірі 1 757 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Миргородський В.П. заяву підтримав.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши наданні письмові докази, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами ч. 1 статті 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно копії паспорту, доданого до заяви, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як слід із заяви, майно за рахунок якого заявник ОСОБА_1 бажає забезпечити позов розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В заяві, ОСОБА_1 зазначає, що він готує до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, на території якого його майну заподіяна шкода, позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої майну особи.

Разом з цим, ОСОБА_1 зазначає, що неможливо встановити точне місце заподіяння шкоди його майну, але початком заподіяння шкоди слід вважати прийняття відповідачем майна у користування та з правом розпорядження, яке відбулося 04 грудня 2012 року шляхом видачі довіреності, посвідченою за адресою розташування робочого місця приватного нотаріуса: м. Запоріжжя, пр. Соборний (раніше - АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_2 , яка територіально розташована в Жовтневому районі міста Запоріжжя.

Визначаючи альтернативну підсудність в порядку ч. 6 ст. 28 ЦПК України, заявник наполягає на тому, що «…внаслідок безхазяйного відношення до чужого майна та амортизаційного зносу комбайн втратив свою цільову цінність і являє собою груду металобрухту.»

Разом з цим, жодного доказу на підтвердження цієї обставини (пошкодження або знищення майна) заявник суду не надав, а тому суд розцінює це твердження як припущення.

Крім цього, суд зауважує, що чинним цивільним законодавством не визначено такої правової норми як «початок заподіяння шкоди майну».

Не ґрунтується, також, на вимогах процесуального закону визначення підсудності справи за місцем реєстрації транспортного засобу, або за місцем посвідчення довіреності нотаріусом.

Аналізуючи заяву ОСОБА_1 , додані докази, суд дійшов висновку про те, що визначення заявником підсудності заяви про забезпечення позову саме Жотвневому районному суду м. Запоріжжя є помилковою.

Керуючись ст. ст. 149-157, 247, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: М.В. Антоненко