Справа № 490/6818/18
н/п 2/490/3059/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка вказує на те, що з 15 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на доньку не надає. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відвовідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Представник позивач до судового засідання не прибула, надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, вимоги позову підтримала.

Представник відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вимоги позову визнав частково з підстав наведених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 180 Сімейного кодексу Українивстановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 16 серпня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.08.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що в графі батько- вказано відповідача ОСОБА_2, в графі мати ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.08.2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі батько - вказано відповідача ОСОБА_2, в графі мати - ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно ч.3ст.181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно ч.1ст.191 Сімейного кодексу Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 84 СК України та розяснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р.,дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ст.84 СК України,при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Враховуючи вищевикладене,вік дитини,обовязок відповідача утримувати дитину на належномудля забезпечення її потреб рівні,суд приходить до висновку,що слід стягнути аліментина утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання матері у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 17.08.2018 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 трирічного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням двох позовних вимог про стягнення аліментів (на дитину та на дружину) та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1409 грн.60 коп.

Вирішуючи питання стосовно вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцію № 49 від 27.07.2018 року та розрахунку суми гонорару адвоката за надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2018 року і до досягнення ними повноліття, допустивши негайне виконання рішення в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17.08.2018 року до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, допустивши негайне виконання рішення в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя