Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/22464/16-ц

провадження № 61-27405св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року у складі судді Колесника О. М. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк») та

ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 40.29-48/669, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 13,5 % річних, строком до 25 грудня 2017 року.

Зобов'язання ОСОБА_4 належним чином не виконував, а тому станом на 01 квітня 2016 року має заборгованість 109 340,72 доларів США, що еквівалентно

2 866 718,40 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 82 852,62 доларів США, що еквівалентно 2 172 247,72 грн, заборгованість за відсотками - 26 488,10 доларів США, що еквівалентно 694 470,67 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Урсоцбанк» просило стягнути з

ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 40.29-48/669 у сумі 2 866 718,40 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»

2 866 718,40 грн у рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором

від 26 грудня 2007 року № 40.29-48/669, 35 956,48 грн - судового збору, а всього

2 902 674,88 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_4 неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 26 грудня 2007 року

№ 40.29-48/669, а тому наявні підстави для стягнення з останнього заборгованості.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, однак невірно застосував норми матеріального закону, які регулюють строки давності, оскільки відсутня така підстава для задоволення позову поданого з пропуском строків позовної давності, про які заявила сторона у спорі, як пропуск строків позовної давності на незначний термін, а отже, відповідно до судової практики, початок перебігу строків давності починається з моменту виникнення у банку права дострокового стягнення суми боргу відповідно до статті 1050 ЦК України.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_4

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 27 вересня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик