ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/306/19

Головуючий у першій інстанції Косенко Ю. Л.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1574/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

із секретарем Поклад Д.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи - приватний нотаріус Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Торчицька Вікторія Миколаївна, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області у складі судді Косенко Ю.Л. від 07 жовтня 2019 року (повний текст рішення складений 11 жовтня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 квітня 2019 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Торчицькою Вікторією Миколаївною, та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно, здійснену цим самим нотаріусом, номер запису про право власності 31350829 від 25.04.2019.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_2 отримав у борг від нього, ОСОБА_1 , 763 390 доларів США, про що 02.01.2017 склав розписку. Оскільки у визначений строк ОСОБА_2 позику не повернув та має непогашену заборгованість, 10.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Талалаївського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. 16.04.2019 року судом відкрито провадження у справі, а 08.05.2019 року постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Після постановлення даної ухвали позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 мав у власності ще й будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який 25 квітня 2019 року відчужено/передано у власність за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що даний договір купівлі-продажу є фіктивним, укладеним з метою уникнення ОСОБА_2 виконання зобов`язання щодо сплати йому боргу, оскільки вказана у договорі вартість будинку (ціна) є заниженою, ОСОБА_2 залишився проживати у даному будинку, фактично не передав його покупцеві, тобто реально не настали правові наслідки правочину.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договір купівлі-продажу укладений сторонами у належній формі, покупець здійснив оплату визначеної договором суми коштів, зареєстрував за собою право власності на будівлю, уклав угоду про надання комунальних послуг, фактично вступив у володіння житловим будинком, і позивачем не доведено вчинення відповідачами оспорюваного правочину саме як фіктивного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповноту з`ясування усіх фактичних обставин справи.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 зазначає, що ним було доведено фіктивність укладеного правочину.

Так, позивач вказує, що ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку через 9 днів після відкриття провадження в справі №747/208/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, сума якого перевищує 700000 доларів США.

Також ним були надані належні докази того, що ОСОБА_3 (покупець) через два тижні після того, як придбав спірний будинок, зареєстрував своє місце проживання за іншою адресою.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що з висновку ФОП ОСОБА_5 вбачається, що вартість аналогічного житлового будинку в тій самій місцевості перевищує у 10 разів вартість, яка зазначена у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 25.04.2019, а вартість земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, також занижена у три рази. Проте, ці доводи не були прийняті судом першої інстанції, а клопотання про приєднання до справи документів, які підтверджують ці доводи, а саме: копії консультаційного висновку від 07.08.2019, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 та листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за вих. №29-25-0,5-5352/2-19, було необґрунтовано залишено судом першої інстанції без розгляду. Це, на думку ОСОБА_1 свідчить про порушення судом принципу верховенства права через надмірний формалізм зі сторони суду і нехтування процесуальними правами позивача на можливість подання ним доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, а тому просить апеляційний суд приєднати ці докази до матеріалів справи.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.04.2019 необхідно визнати недійсним на підставі матеріалів справи, а також враховуючи правову проблему, що полягає у зловживанні правом (частина 3 статті 13 ЦК України), недобросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України), порушенні інтересів кредитора (частина 3 статті 228 ЦК України) та фіктивності правочину (частина 1 статті 234 ЦК України), який здійснювався з наміром приховати майно з метою у майбутньому унеможливити виконання судового рішення по справі №747/208/19.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року справу призначено до розгляду Чернігівським апеляційним судом у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2019 року.

03 грудня 2019 року до Чернігівського апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чумаченка А.В. про розгляд справи у судовому засіданні 11 грудня 2019 року у режимі відеоконференції із зазначенням переліку найближчих судів (а.с.84-85).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року клопотання адвоката Чумаченка А.В. задоволено, справу призначено до розгляду Чернігівським апеляційним судом у відкритому судовому засіданні 11 грудня 2019 року у режимі відеоконференції з Харківським окружним адміністративним судом, який зазначений у клопотанні під номером 1 (а.с.86).

09 грудня 2019 року до Чернігівського апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лишняк І.В. про допуск її до участі в судовому засіданні 11 грудня 2019 року у Харківському окружному адміністративному суді у режимі відеоконференції (а.с.98-104).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року клопотання адвоката Лишняк І.В. задоволено (а.с.107).

В засідання Чернігівського апеляційного суду 11 грудня 2019 року з`явився представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Грибовод В.В., участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з Харківським окружним адміністративним судом брала представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лишняк І.В.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку повідомлені (а.с.91-97).

Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до розписки від 02.01.2017, складеної від імені ОСОБА_2 , він отримав у борг у ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . 763 390 доларів США, і протягом лютого 2017 року зобов`язався поставити у рахунок вказаного боргу трактори; на залишок суми боргу зобов`язався нарахувати та виплатити при погашенні боргу три проценти за кожен місяць користування коштами; повний розрахунок зобов`язався провести до 01.05.2017; протягом березня 2017 року зобов`язався придбати сівалку (а.с.10-11).

Відповідно до розписки від 02.02.2018, складеної від імені ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , станом на 02.01.2017 борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 763390 доларів США (а.с.12-14). В рахунок погашення даного боргу ОСОБА_2 придбано та передано ОСОБА_1 трактор Нью-Холанд 1 шт. вартістю 201 000,00 доларів США, трактори Білорусь - 2 шт. вартістю 56 770 доларів США, сівалку КІНЗЕ - 1 шт. вартістю 89 000,00 доларів США. За домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за користування позикою було визначено суму винагороди, яка становить 213 573 доларів США. Таким чином, загальний борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 становить 630 193 долари США. Зазначена сільськогосподарська техніка на теперішній час зареєстрована на фермерське господарство «Агросистема», яке належить ОСОБА_2 . Перереєстрація вказаної вище техніки на господарство ОСОБА_1 буде здійснена за його вимогою. Техніка використовується ТОВ «Охтирка агропродукт», яке належить ОСОБА_1 . Розписка про отримання коштів написана ОСОБА_2 власноручно 02.02.2018.

Ухвалою Талалаївського районного суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження у справі № 747/208/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 630193 доларів США ( а.с.15).

Ухвалою Талалаївського районного суду від 08 травня 2019 року забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25.04.2019 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Торчицькою В.М., ОСОБА_2 передав у власність (продав) ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0833 га.

Відповідно до п. 2.1,2.2 даного договору продаж предмета договору вчинено за 46 430 грн, зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця та покупця. Оціночна вартість нерухомого майна, згідно звіту про оцінку майна, складеного 24.04.2019 суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_4 » складає 46 430 грн. Суму, вказану у п 2.1. договору продавець отримав у повному обсязі від покупця готівкою до укладення договору.

ОСОБА_7 надано згоду на відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.141-142).

25 квітня 2019 року приватним нотаріусом Торчицькою В.М. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 46651993 від 25.04.2019, номер запису про право власності 31350829 (а.с.19).

27 травня 2019 року споживач ОСОБА_3 уклав договір № 215/1 із комунальним підприємством «Талалаївське виробниче управління житлово-комунального господарства» про надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення за адресою АДРЕСА_1 (а.с.89).

В державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ДФС України відсутні відомості про отримання доходів ОСОБА_3 за період із 1 кварталу 2014 року по 2 квартал 2019 року. ОСОБА_3 на обліку в Талалаївській ДПІ та Недригайлівській ДПІ Роменського управління ГУ ДФС у Сумській області не перебуває, що підтверджується відомостями наданими суду Талалаївською ДПІ Прилуцького управління ГУ ДПС у Чернігівській області та Недригайлівської ДПІ ( а.с.155, 202-204).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 викладено роз`яснення щодо визнання правочину фіктивним.

Зокрема, для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що спірний договір купівлі-продажу сторони (продавець та покупець) уклали у належній формі, та приступили до його фактичного виконання, оскільки покупець ОСОБА_3 здійснив оплату визначеної договором суми коштів, зареєстрував у встановленому законом порядку за собою право власності на нерухоме майно, уклав угоду про надання комунальних послуг. Також суд правильно зазначив, що позивачем не доведено наявність у сторін свідомого наміру невиконання взятих на себе зобов`язань за договором або будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_3 як власнику розпорядитися зазначеним майном на користь третіх осіб.

Самі по собі доводи позивача про фактичне проживання ОСОБА_2 у спірному житловому будинку не є доказом фіктивності договору, оскільки ОСОБА_3 має право на власний розсуд встановлювати порядок користування будинком, у тому числі здавати його у найм, надавати для проживання тимчасовим жильцям, а в подальшому - вимагати звільнення приміщення.

Оціночна вартість спірного нерухомого майна була визначена у звіті про оцінку майна, складеного 24.04.2019 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , який має відповідний сертифікат на здійснення оціночної діяльності.

Позивач не надав належних та допустимих доказів проведення оціночної вартості спірного нерухомого майна з порушенням вимог чинного законодавства.

Доданий до апеляційної скарги консультаційний висновок ФОП ОСОБА_5 від 07.08.2019 р. щодо визначення ринкової вартості житлового будинку та повідомлення управління Держгеокадастру про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.51-57, 69) обґрунтовано не були прийняті судом першої інстанції як такі, що були подані з порушенням вимог процесуального закону ст. 83 ЦПК України, а тому вони не можуть бути визнані належними та допустимими доказами апеляційним судом.

Суду не надано доказів того, що саме сторони правочину відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 діяли недобросовісно при визначенні вартості спірного нерухомого майна, і що вказані особи вчинили правочин із свідомим наміром невиконання взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу.

Також апеляційним судом встановлено, що рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 23.08.2019 року у справі №747/208/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу не набрало чинності у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги на вказане судове рішення призначено на 23.12.2019 року.

Крім того, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у справі №747/208/19 забезпечено судом шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 (а.с.16).

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем заявлених ним позовних вимог є вірним та обґрунтованим, постановлений з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Апеляційний суд встановив, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: