ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 824/21/19

провадження № 61-8501 ав19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), суддів: Журавель В. І., Русинчука М. М.,

позивач - публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

відповідачі - приватна виробничо-комерційна фірма «МІЧ», ОСОБА_1 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року в складі судді Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду як до суду першої інстанції з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20 листопада 2018 року в справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до приватної виробничо-комерційної фірми «МІЧ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху для подачі копії заяви з її підписом, оригіналу або належним чином завіреної копії третейської угоди та документа про сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не в повному обсязі усунула недоліки, а саме не надала підписану копію заяви.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив із того, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в частині надання підписаної копії заяви, що відповідно до статтей 185, 455 ЦПК України є підставою для повернення такої заяви особі, яка її подала.

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року призначено дану справу до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно вважав, що вона не виконала вимоги ухвали апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, оскільки 14 березня 2019 року нею було направлено на адресу Київського апеляційного суду заяву про усунення недоліків з відповідними документами. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 отримавши 07 березня 2019 року ухвалу Київського апеляційного суду про усунення недоліків, 14 березня 2019 року направила до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, до якої долучені оригінал квитанції про сплату судового збору, копія договору поруки № 602274/1 від 27 липня 2015 року, копія договору овердрафту № 602274 від 27 липня 2015 року. Оскільки ОСОБА_1 у порушення частини першої статті 455 ЦПК України не направила копію заяви з її підписом та усунула недоліки не в повному обсязі, суд уважав наявними передбачені статтею 185 ЦПК України підстави для повернення заяви про скасування рішення третейського суду особі, яка її подала.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 455 та частини третьої статті 185 ЦПК України якщо недоліки заяви не усунуто, заява вважається неподаною і повертається оособі, яка її подала.

Аналіз частин першої, п`ятої статті 455 та частини третьої статті 185 ЦПК України зумовлює висновок, що суддя Київського апеляційного суду, встановивши, що заява оформлена з порушенням вимог статті 455 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення її без руху, про що повідомляє особу, яка подала заяву про скасування рішення третейського суду, і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання особою ухвали.

Законодавець не покладає на суд обов'язку повторно постановити ухвалу про залишення заяви без руху в разі усунення недоліків такої заяви частково.

При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд першої інстанції права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків заяви про скасування рішення третейського суду.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 185, 351, 374, 379, 455 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук