П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Київ

справа № 363/3231/18

провадження: 22-ц/824/486/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області про відкриття провадження у справі, постановлену 10 жовтня 2018 року суддею Чірковим Г.Є,,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину спільного майна подружжя.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зазначав, що справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки є справами позовного провадження та підлягають розгляду за загальними правилами підсудності відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, за місцем проживання (перебування) відповідача.

Вважає, що вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вимоги про визнання майна спільною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину спільного майна подружжя, повинні розглядатися в окремих провадженнях і за передбаченою ЦПК України підсудністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з'явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява подана з дотриманням правил підсудності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.30 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, мають виключну підсудність та пред'являються в суд за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно.

В пункті 42 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ визначив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК /в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року/).

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просить встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнати майно спільною сумісною власністю подружжя та визнати право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя.

Предметом позову є встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна, придбаного під час проживання однією сім'єю, спільною сумісною власністю та поділ цього майна.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 пов'язані між собою підставою виникнення.

Оскільки до складу майна, щодо якого виник спір, входить нерухоме майно, а саме земельні ділянки та незавершений будівництвом будинок, що розташовані на території Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, то цей спір підлягає розгляду в суді за місцем знаходженням цього майна.

Отже, позивач звертаючись з позовною заявою до Вишгородського районного суду Київської області за місцем знаходження нерухомого майна, не порушив вимог закону щодо виключної підсудності і судом було правильно відкрито провадження у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо підсудності даного позову у суді за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є необґрунтованими, посилання скаржника на необхідність застосування загальних правил територіальної підсудності, визначених ст. 27 ЦПК України, є безпідставними, адже спір виник із приводу нерухомого майна.

Посилання ж в апеляційній скарзі на те, що вимоги позивача не можуть розглядатися в одному провадженні, оскільки у цих справах різні предмети спорів, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки метою встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та подальший його поділ.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 31 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус