Справа № 323/3816/18
Провадження № 2/323/143/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

06.08.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі - Щербині Л.Г., за участю адвокатів - Махно Т.В., Склярова О.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2018 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, в якій 18.09.2012 року вона уклала з відповідачкою договір про завдаток. Згідно договору вони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 вона зробила передоплату у розмірі 47500,00 грн., яка має статус завдатку. Згідно вищевказаного договору остаточна вартість житлового будинку повинна складати 48000,00 грн.

Згідно п. 4 договору про завдаток ОСОБА_2 повинна повернути подвійну суму передоплати протягом 14 днів з моменту відмови від договору.

На цей час відповідачка в односторонньому порядку від укладання договору відмовилася.

14.08.2014 року нею на адресу відповідачки було направлено лист-претензію з вимогою укласти договір купівлі-продажу.

15.08.2014 року вищевказаний лист отриманий, але до цього часу їй не повернуті сплачені нею кошти, договір купівлі-продажу не укладений.

На цей час їй стало відомо, що ОСОБА_2 неодноразово отримувала від людей кошти в рахунок оплати за вищевказаний житловий будинок, але договір не укладала, привласнюючи кошти.

Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума 47500,00 грн. повинна бути сплачена в подвійному розмірі.

У відповідності з статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Позивач прохає стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 , на її користь подвійну суму передоплати в сумі 95000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 950,00 грн.

Представник позивача, позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримують повністю, прохають його задовольнити.

Представник відповідача, відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання заперечують про задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов, прохають відмовити в його задоволенні.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що частиною першої статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Тобто, для попереднього забезпечення майнових інтересів кредитора, отримання ним гарантій належного виконання боржником зобов`язання, а також в цілях запобігання або зменшення розміру негативних наслідків, що можуть наступити у випадку його порушення, використовуються спеціальні заходи забезпечувального характеру, передбачені законом або договором. Такі заходи називаються видами (способами) забезпечення виконання зобов`язання.

Поняття завдатку викладено у статті 570 ЦК України, а саме: завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, згідно правових приписів, завдаток визнається одним з традиційних видів забезпечення виконання зобов`язань, тобто завдатком можуть забезпечуватися тільки зобов`язання, що виникають із договорів.

Однак, позивачем у відповідності до процесуальних норм статей 77 і 81 ЦПК України суду не було надані докази стосовно існування між сторонами зобов`язання, забезпеченого завдатком, що в цьому випадку повинно відповідати попередньому договору купівлі-продажу або купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , які згідно положень статей 203, 208, 209, 210 і 657 ЦК України повинні бути вчиненні у письмовій формі, нотаріально посвідчені та пройшли державну реєстрацію.

У відповідності до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тому з огляду на викладені правові норми та відсутність між сторонами договірних відносин (факт виникнення договірного зобов`язання), суд приходить до висновку, що грошова сума - 47500,00 грн. є авансом.

Аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів, тобто є доказом, який посвідчує факт наявності зобов`язання (доказова функція).

Але, позивачем у відповідності до процесуальних норм статей 77 і 81 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно передання відповідачу грошової суми у розмірі 47500,00 грн., а наданому договорі про завдаток від 18 вересня 2012 року відсутні посилання, що позивач передавав відповідачу будь-які грошові кошти в рахунок придбання житлового будинку АДРЕСА_1 .

Частина 2 ст. 78 ЦПК України наголошує, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, у зв`язку з викладеним суд ставиться критично до свідчих показань свідка ОСОБА_3 стосовно передачі грошових коштів позивачем відповідачу, так як такі обставини можуть бути підтверджені лише письмовими доказами, а саме будь-яким фінансовим документом як то розписка, чек, приходний чи витратний касовий ордер тощо.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення завдатку та додаткової суми у розмірі завдатку такими, що не підлягають задоволенню. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголоення до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд запорізької області.

Учасник справи,якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Плечищева О.В.