Справа №461/7349/18
Провадження №2/461/176/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, зміну правовідношення та визначення порядку користування майном -

в с т а н о в и в:

01.10.2018 року позивачі звернулися із позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, зміну правовідношення та визначення порядку користування майном.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_5 , не склавши заповіту. Після смерті батьків залишилося спадкове майно, яким є двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

Вказана квартира була у спільній сумісній власності шести осіб: ОСОБА_6 (померлий спадкодавець, заповів свою 1/6 квартиру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних частках, таким чином, після успадкування вони набули по 1/12 частки у праві спільної часткової власносності на дану квартиру); ОСОБА_4 (померла спадкодавець не склала заповіту на 1/6 частини даної квартири, тому дане майно повинне ділитись порівну, відповідно до Глави 86 ЦК України), ОСОБА_5 (померлий спадкодавець не склав заповіту на 1/6 даної квартири, тому дане майно повинне ділитись порівну, відповідно до Глави 86 ЦК України), також співвласником даного помешкання є ОСОБА_9 , який на даний момент є співвласником 1/6 частини даної квартири та 1/12 частини квартири успадкованої за заповітом спадкодавця ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка на даний момент є співвласником 1/6 частини даної квартири та 1/12 частини даної квартири успадкованої за заповітом спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , який на даний момент є співвласником 1/6 частини даної квартири.

Після спадкування дідової частини ( ОСОБА_6 ) позивач ОСОБА_9 та позивач ОСОБА_2 звернулись із заявами до Першої львівської нотаріальної контори для спадкування частин квартири батьків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ). Однак, завідуючий Першою львівською державною нотаріальною конторою Бояківський О.В. листом-відповіддю №1136/02-14 та №1137/02-14 від 05.07.2018 року повідомив, що відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Глави10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно подати оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 НОМЕР_1 -24947, виданого Львівською міською радою 27 лютого 2002 року. Також нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину зобов`язаний перевірити склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину і нотаріус може видати таке свідоцтво після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у спільному майні. На підтвердження цього спадкоємцям необхідно подати необхідні документи, а в разі відсутності таких, а також оригіналу вищевказаного свідоцтва.

Стверджують, що свідоцтво про право власності на квартиру було втрачено ними, однак його відсутність не позбавляє їх, як спадкоємців права на спадщину за законом.

Поряд з тим, вказують, що у них з відповідачем існує конфлікт, внаслідок якого вони позбавлені можливості проживати у спірній квартирі, а відтак, існує необхідність встановити порядок користування спірною квартирою.

29.05.2019 року позивачі уточнили позовні вимоги та просять суд визнати ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої його матері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування; визнати ОСОБА_2 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої її матері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування; Визнати ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого його батька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування; визнати ОСОБА_2 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого його батька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування; вселити позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року; встановити порядок використання майна Сторонами (співвласниками)(квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року), а саме: кімнату з площею 23.2 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Комору з площею 8.6 кв.м. та коридор з площею 2.7 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Кімнату з площею 17.6 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження Відповідача ОСОБА_3 (як співвласнику меншої частини даного майна). Встановити ОСОБА_9 та ОСОБА_2 можливість користуватися кімнатою з площею 17.6 кв.м., з метою проходу у власну кімнату, у зв`язку з тим, що дана кімната є прохідною, а запасний вихід з кімнати площею 23.2 кв.м., після протиправного перепланування Відповідачем оселі без погодження співвласників замурований стіною. Комору з площею 0.6 м.кв. надати у виключне володіння, користування та розпорядження відповідача ОСОБА_3 . За кухнею з площею 11.5 кв.м., вбиральнею з площею 1.1 кв.м., ванною кімнатою з площею 2.9 кв.м, коридором з площею 0.9 кв.м. встановити спільне володіння, користування та розпорядження Сторонами (співвласниками) даним майном. Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в користування квартирою АДРЕСА_3 відповідно до встановленого рішення суду порядку користування даною квартирою та у спільному користуванню кухнею з площею 11.5 кв.м, вбиральнею з площею 1.1 кв.м, ванною кімнатою. з площею 2.9 кв.м, коридором з площею 0.9 кв.м.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.10.2018 року відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року головуючим суддею у справі визначено Зубачик Н.Б.

Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 16.10.2019 року ОСОБА_10 справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, зміну правовідношення та визначення порядку користування майном прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали заяву про проведення розгляду справи без їх участі.

Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, відзиву на позовну заяву не подано, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, однак подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ОКП «БТІ та ЕО» від 14.09.2017 року (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (мати позивачів та відповідача), про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с.38) не склавши заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (батько позивачів та відповідача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 37), також не склавши заповіту.

Після смерті батьків залишилося спадкове майно, яким є двокімнатна квартира у м.Львові, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року, записане в реєстрову книгу за №55940, видане Львівською міською радою Галицької районної адміністрації, згідно із розпорядженням №176 від 27.02.2002 року.

Вказана вище квартира була у спільній сумісній власності шести осіб: ОСОБА_6 , який після смерті заповів свою 1/6 частину квартири позивачам ОСОБА_11 Лазорку та ОСОБА_8 у рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №1-605 (а.с.40).

Відтак, після спадкування ОСОБА_9 та ОСОБА_2 набули по 1/12 частки у праві спільної часткової власносності на квартиру вказану вище.

Предметом спору у даній справі є частки квартири АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 (1/6) та ОСОБА_5 (1/6), яка підлягає спадкуванню за законом, відповідно до Глави 86 ЦК України.

Після спадкування дідової частини ( ОСОБА_6 ) позивач ОСОБА_9 та позивач ОСОБА_2 звернулись із заявами №628 від 19.07.2013 року №508, 509 від 05.07.2018року до Першої львівської нотаріальної контори для спадкування частин квартири батьків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

Однак, листом-відповіддю №1137/02-14 від 05.07.2018 року завідуючий Першою львівською державною нотаріальною конторою Бояківський О.В. (а.с.31) відмовив заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з огляду на відсутність у них оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 -24947 виданого ЛМР 27.02.2002 року, а також необхідність виділення частки померлого у спадковому майні.

Приймаючи рішення щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст.321 ЦК України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої матері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої матері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого батька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого його батька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Щодо позовних вимог про вселення позивачів у спірну квартиру та встановлення порядку корисування нею, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_9 є інвалідом II групи з дитинства, тобто інклюзивною людиною, що потребує особливого догляду та уваги, який йому забезпечує ОСОБА_2 .

Крім того, матеріалами справи встановлено, що між позивачами та відповідачем існує спір щодо користування спірною квартирою. Натомість, між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є спільне бачення в користуванні спільним майном та згода проживати разом в одній кімнаті.

За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою.

Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов`язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між свівласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (справа № 6-1500 цс15).

Як роз`яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності », судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.

Згідно з п.14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника /учасників/ цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

А відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» , якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/ такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення /кухня, коридор тощо/ можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності.

З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе задоволити позов та вселити позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити порядок використання майна Сторонами (співвласниками) (квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року), а саме: Кімнату з площею 23.2 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Комору з площею 8.6 кв.м. та коридор з площею 2.7 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Кімнату з площею 17.6 кв.м.надати у виключневолодіння, користування та розпорядження Відповідача ОСОБА_3 (як співвласнику меншої частини даного майна). Встановити ОСОБА_9 та ОСОБА_2 можливість користуватися кімнатою з площею 17.6 кв.м., з метою проходу у власну кімнату, у зв`язку з тим, що дана кімната є прохідною, а запасний вихід з кімнати площею 23.2 кв.м., після протиправного перепланування Відповідачем оселі без погодження співвласників замурований стіною. Комору з площею 0.6 м.кв. надати у виключне володіння, користування та розпорядження Відповідача ОСОБА_3 (як співвласнику меншої частини даного майна). За кухнею з площею 11.5 кв.м., вбиральнею з площею 1.1 кв.м., ванною кімнатою з площею 2.9 кв.м., коридором з площею 0.9 кв.м. встановити спільне володіння, користування та розпорядження Сторонами (співвласниками) даним майном. Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в користування квартирою АДРЕСА_3 відповідно до встановленого рішення суду порядку користування даною квартирою та успільному користуванню кухнею з площею 11.5 кв.м., вбиральнею з площею 1.1 кв.м., ванною кімнатою з площею 2.9 кв.м., коридором з площею 0.9 кв.м.

При цьому, суд враховує стан здоров`я позивача ОСОБА_9 , а також, що спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно, при цьому не змінюючи розмір часток співвласників у праві власності на спільне майно, та не порушуючи їх прав як власників.

Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 9573,20 грн.

Керуючись ст.150 ЖК УРСР, ст.ст. 15, 316, 317, 357, 358, 1216, 1218, 1258, 1268 ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ) за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори (79055, м. Львів, вул. Саксаганського, 6) про визнання права власності в порядку спадкування, зміну правовідношення та визначення порядку користування майном задоволити.

Визнати ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої його матері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування).

Визнати ОСОБА_2 1/3 частки від 1/6 частки майна померлої їїматері (спадкодавця) ОСОБА_4 , тобто власником1/18 частиниквартири за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування).

Визнати ОСОБА_9 власником 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого йогобатька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування).

Визнати ОСОБА_2 1/3 частки від 1/6 частки майна померлого його батька (спадкодавця) ОСОБА_5 , тобто власником 1/18 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року в порядку спадкування).

Вселити позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року).

Встановити порядок використання майна Сторонами (співвласниками)(квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на квартиру №Г-24947 від 27.02.2002 року), а саме: Кімнату з площею 23.2 кв.м. надати увиключневолодіння, користування та розпорядження Позивача 1 ОСОБА_9 та Позивача 2 ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Комору з площею 8.6 кв.м. та коридор з площею 2.7 кв.м. надати у виключне володіння, користування та розпорядження Позивача 1 ОСОБА_9 та Позивача 2 ОСОБА_2 (як співвласникам більших частин даного майна). Кімнату з площею 17.6 кв.м.надати у виключневолодіння, користування та розпорядження Відповідача ОСОБА_3 (як співвласнику меншої частини даного майна).

Встановити Позивачу 1 ОСОБА_9 та Позивачу 2 ОСОБА_2 можливість користуватися кімнатою з площею 17.6 кв.м., з метою проходу у власну кімнату, у зв`язку з тим, що дана кімната є прохідною, а запасний вихід з кімнати площею 23.2 кв.м., після протиправного перепланування Відповідачем оселі без погодження співвласників замурований стіною. Комору з площею 0.6 м.кв. надати у виключне володіння, користування та розпорядження Відповідача ОСОБА_3 (як співвласнику меншої частини даного майна). За кухнею з площею 11.5 кв.м., вбиральнею з площею 1.1 кв.м., ванною кімнатою з площею 2.9кв.м., коридором з площею 0.9 кв.м. встановити спільне володіння, користування та розпорядження Сторонами (співвласниками) даним майном.

Забов`язати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в користування квартирою АДРЕСА_3 відповідно до встановленого рішення суду порядку користування даною квартирою та у спільному користуванню кухнею з площею 11.5 кв.м., вбиральнею з площею 1.1 кв.м., ванною кімнатою. з площею 2.9 кв.м., коридором з площею 0.9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 9573,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_14 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора, 79055, м. Львів, вул. Саксаганського, 6.

Суддя Зубачик Н.Б.