Справа № 442/7961/17 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/1281/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю прокурора Заєць І.Є., представника відповідача ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою прокуратури Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року в складі судді Курус Р.І. в справі за позовом керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_1 , з участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання рішення незаконним та витребування земельної ділянки,-

встановила:

В листопаді 2017 року керівник Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з позовом до Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання рішення незаконним та витребування земельної ділянки.

Вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 , будучи наділеним повноваженнями депутата Ролівської сільської ради, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», під час засідання Х та ХІ-ї сесії Ролівської сільської ради 7-го демократичного скликання, не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів при голосуванні за прийняття рішень № 85 та № 114, якими встановлено для ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_2 , межі земельної ділянки в натурі та передано у власність земельну ділянку площею 0,17117 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , проголосував за прийняття таких рішень шляхом підняття руки, відтак голос ОСОБА_2 на засіданні було зараховано як голос «ЗА», рішення було прийнято одноголосно, про що внесено відомості до протоколу засідання.

В подальшому ОСОБА_2 постановою Дрогобицького міськрайонного суду визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Дане рішення суду набрало законної сили.

На підставі вищезгаданого рішення сесії Ролівської сільської ради ОСОБА_1 30.01.2017 року зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0,17117 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Вважає зазначені вище рішення органу місцевого самоврядування протиправними і такими, що підлягають скасуванню, а земельна ділянка витребуванню із володіння ОСОБА_1 у комунальну власність територіальної громади Ролівської сільської ради Дрогобицького району.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року узадоволенні позову Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та витребування земельної ділянки - відмовлено.

Рішення суду оскаржив заступник прокурора Львівської області, з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що третя особа ОСОБА_2 будучи обраним територіальною громадою депутатом сільської ради повинен безумовно дотримуватись вимог закону, а не самостійно допускати його порушення.

Зокрема, ОСОБА_2 будучи наділеним повноваженнями депутата Ролівської сільської ради Дрогобицького району, всупереч ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», під час проведення 10 та 11 сесій Ролівської сільської ради не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді заяв його дружини ОСОБА_1 .

Так, за прийняття рішень № 85 та № 114, якими встановлено для ОСОБА_1 межі земельної ділянки в натурі та передано у власність земельну ділянку площею 0,17117 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , голос ОСОБА_2 на засіданні було зараховано як голос «ЗА», рішення було прийнято одноголосно, про що внесено відомості до протоколу засідання, чим останнім порушено вимоги ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Покликається на те, що скасування рішення, прийнятого з порушенням вимог антикорупційного законодавства, здійснюється з превентивною метою привернення уваги усіх суб`єктів відповідальності задля створення об`єктивної уяви про важливість суворого додержання вимог принципів справедливості, законності, верховенства закону та відповідальності перед ним.

Таким чином, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 не мав права голосувати за прийняття оскаржуваних рішень.

Не зважаючи на імперативну норму ст. 67 ЗУ «Про запобігання корупції», яка визначає, що рішення видані з порушенням вимог цього закону підлягають скасуванню органом або особою уповноваженою на прийняття таких або у судовому порядку, місцевий суд дійшов хибного висновку про те, що відповідні порушення не є безумовною підставою для визнання незаконним такого рішення.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи,

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що зміст положень ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції», не містить імперативного припису щодо обов`язковості скасування у судовому порядку, зокрема, рішень, які були прийняті з порушення вимог вказаного Закону, оскільки нею передбачена можливість скасування у судовому порядку за зверненням відповідного органу рішення, прийнятого з порушенням вимог Закону України "Про запобігання корупції", що потребує надання судом оцінки тому, наскільки допущене порушення вимог цього Закону впливає на правомірність прийняття рішення.

Дослідивши та оцінивши у сукупності наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку прийняття відповідачем оскаржуваних рішень № 85 від 11.10.2016 року та № 114 від 27.12.2016 року в умовах наявності у депутата ради конфлікту інтересів не є підставою для визнання незаконними та скасування вказаних рішень.

Зокрема, суд звернув увагу, що відповідно до протоколу Х-ї сесії депутатів Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 11.10.2016 року та протоколу ХІ-ї сесії депутатів Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 27.12.2016 року, на яких були прийняті оскаржувані рішення, на засіданнях сесії були присутні 7 депутатів, у той час як загальний склад ради становить 12 депутатів, оскаржувані рішення були прийняті одноголосно.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону № 280 рішення ради приймається на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, тому для позитивного вирішення питання про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу її у власність, достатньою кількістю голосів є 6, що свідчить про те, що голос третьої особи ОСОБА_2 не був вирішальним.

Разом з цим, суд врахувавши наявність постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2017 у справі № 442/3897/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, вважав доведеним факт допущення останнім порушення антикорупційного законодавства, однак наведений факт не є достатньою підставою для скасування у судовому порядку спірного рішення органу місцевого самоврядування.

Також суд врахував, що на переданій у власність ОСОБА_3 земельній ділянці площею 0,1717 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , розташований житловий будинок, який вона успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2013 року.

Враховуючи матеріали справи та дослідженні судом докази, колегія суддів не може погодитися з такими висновком місцевого суду виходячи із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2016 року Х сесією 7-го скликання Ролівської сільської ради Дрогобицького району прийнято оскаржуване рішення № 85 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» (а.с. 9).

В подальшому 27.12.2016 року ХІ сісією 7-го скликання Ролівської сільської ради Дрогобицького району прийнято рішення № 114 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 », якими надано ОСОБА_1 дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1717 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та в подальшому передано цю ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , безкоштовно у її власність (а.с. 13).

30.01.2017 року державний реєстратор Підбузької селищної ради Дрогобицького району зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ).

В свою чергу, постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2017 у справі № 442/3897/17 ОСОБА_2 (третю особу у даній справі) визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і призначено йому відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (а.с. 18-21).

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_2 , будучи депутатом порушив встановлений законом порядок врегулювання конфлікту інтересів, що підтверджується відсутністю відповідної заяви у протоколі засідання сесії, оскільки останній самостійно публічно на сесії не оголосив про те, що рішення № 84, рішення № 114 стосуються його дружини ОСОБА_1 .

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, обставини адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а також вина ОСОБА_2 у відповідних правопорушеннях, визначені у постанові Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2017 року, в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Депутат ОСОБА_2 є чоловіком відповідача у справі ОСОБА_1 .

Звертаючись з позовними вимогами прокурор зазначив, що оспорювані рішення прийняті органом місцевого самоврядування внаслідок конфлікту інтересів та вчинення корупційного правопорушення, відтак просив такі скасувати, витребувати спірну земельну ділянку.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів в особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У статті 45 названого Закону передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори .

Відповідно до частин 1-3 статті 59 Закону (у редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону).

З метою формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування вимог статей 28, 35, 67 Закону України «Про запобігання корупції» Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року, справа № 442/730/17 зробила такі висновки.

При вирішенні питання про наслідки прийняття рішення органом місцевого самоврядування в умовах конфлікту інтересів у депутата відповідного органу необхідно застосовувати вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З аналізу норм цього Закону вбачається, що ним урегульовано питання організації роботи органу місцевого самоврядування, яким є сільська рада, визначено обсяг повноважень та порядок діяльності вказаного органу.

Визначено правовий статус депутата місцевої ради. Передбачено обов`язки кожного депутата та порядок дій ради, органів ради у випадку конфлікту інтересів.

З аналізу частини другої статті 59-1 Закону № 280/97-ВР убачається, що обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у депутата місцевої ради покладено не лише на такого депутата, але і на відповідну постійну комісію, інших депутатів відповідної ради.

При виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти не лише у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, згідно з яким сама можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язана з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, але і з врахуванням вимог статті 35 Закону України «Про запобігання корупції».

У частині другій статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому.

Особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлений можливості звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства.

Більше того, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі № 459/2673/16 у подібних правовідносинах, оскільки у ньому міститься помилковий висновок, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу, а лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу.

На засіданні Х та ХІ сісій 7-го скликання Ролівської сільської ради Дрогобицького району при прийнятті оскаржуваних рішень стосовно надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 були присутні 7 депутатів із загальною кількості 12 що свідчить про можливість депутатів приймати рішення відповідно до порядку денного, оскільки присутніми були більшість депутатів від загального складу ради (а.с. 10, 14).

За рішення Ролівської сільської ради Дрогобицького району № 85 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» від 11.10.2016 року, «за» проголосувало 7 осіб, «проти» - 0 та «утрималось» - 0, із 7 присутніх депутатів (а.с. 10).

За рішення Ролівської сільської ради Дрогобицького району № 114 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 » від 27.12.2016 року «за» проголосувало 7 осіб, «проти» - 0 та «утрималось» - 0, із 7 присутніх депутатів (а.с. 14).

Поряд з цим, як і у першому так і другому випадку в числі депутатів, які проголосували за відповідні рішення, входив депутат ОСОБА_2 , який є чоловіком відповідача у справі та особи, зокрема, питання якої розглядалось.

Таким чином, враховуючи положення ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗУ «Про запобігання корупції»», ОСОБА_2 не міг брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою, оскільки ним в порушення вимог цієї статті самостійно публічно не оголошено про конфлікт інтересів під час засідання ради.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Вищевказане є безумовною підставою для скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року у відповідній частині з ухваленням нового про задоволення таких вимог.

З наведених підстав задоволенню підлягає також і вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути у власність територіальної громади Ролівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ).

Таким чином, апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області є обґрунтованою, що свідчить про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У випадку скасування або зміни судового рішення, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції мають міститися відомості щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокуратури Львівської області задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Ролівської сільської ради Дрогобицького району від 11.10.2016 року № 85 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі».

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Ролівської сільської ради Дрогобицького району від 27.12.2016 року № 114 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність територіальної громади Ролівської сільської ради Дрогобицького району земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь прокуратури Львівської області 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. сплачених за розгляд позову в суді першої інстанції та 7200 (сім тисяч двісті) грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк