Постанова

Іменем України

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 207/3776/15-ц

провадження № 61-28252св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області «Дніпродзержинськтепломережа»,

треті особи: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Оріон», Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Григорченка Е. І., Глущенко Н. Г.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду

з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області «Дніпродзержинськтепломережа» (далі - КП «Дніпродзержинськтепломережа»), треті особи - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Оріон» (далі - КЖЕП «Оріон»), Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 1987 році вселилися до квартири АДРЕСА_1 . У липні

2005 року позивачі від`єдналися від системи централізованого теплопостачання через те, що воно фактично не здійснювалося, що підтверджено копією заяви від 18 травня 2005 року та актом ДП "Ювілейний" від 22.07.2005 року від

22 липня 2005 року, якими зафіксовано факт відключення квартири від централізованого теплопостачання. Незважаючи на численні звернення до відповідача та керівників міста, відповідачем продовжено безпідставне нарахування оплати за послуги, які фактично не надаються. 12 серпня 2015 року з метою документального оформлення автономного газового опалення позивачі звернулись до відповідача із заявою про надання довідки про відсутність заборгованості за надання послуг теплопостачання. 13 серпня 2015 року ОСОБА_1 отримала довідку, згідно з якою заборгованість станом на

01 серпня 2015 року становить 23 509,42 грн. Ознайомившись з випискою

з особового рахунку з теплопостачання, позивачі вважали незаконним

і безпідставним нарахування боргу з 2005 року.

Посилаючись на викладене просять суд зобов`язати посадових осіб відповідача виготовити та надати позивачам акт про відключення житлового приміщення - квартири квартирі АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, технічні умови на відключення квартири від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування по особовому рахунку

№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 боргу станом на 01.08.2015 року в сумі 23 509,42 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії КП «Дніпродзержинськтепломережа» щодо нарахування на особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 заборгованості станом на 01 серпня 2015 року в сумі 23 509,42 грн. У решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не скористався правом звернення до суду з позовом до позивачів про стягнення заборгованості,

а продовжував здійснювати нарахування з серпня 2005 року до цього часу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Дніпродзержинськтепломережа» 606,32 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що особовий рахунок на квартиру

є внутрішнім первинним бухгалтерським документом й суд не може втручатися в господарську діяльність відповідача, примушувати його вносити певні зміни до бухгалтерського обліку. Обраний позивачем спосіб захисту - визнання протиправними дій щодо нарахування боргу, чинним законодавством не передбачений.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в яких, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивовані тим, що відповідач продовжує нарахування боргу за теплопостачання, яке відсутнє через фізичну відсутність комунікацій (труб), якими постачався б теплоносій. Вони не здійснювали самовільне відключення від теплопостачання, а відсутність комунікацій (труб), якими відповідач повинен постачати теплоносій, обумовлено протиправним втручанням в систему сторонніх осіб в квартирі, яка розташована поверхом нижче. Даний факт зафіксований у відповідних актах та фотографіях, яким апеляційний суд не надав оцінки та не дослідив. Мотивувальна частина рішення суду апеляційної інстанції не містить мотивів та посилання на обставини, що саме позивачами проведено самовільне відключення від теплопостачання. Відсутність комунікацій теплопостачання є підставою для перерахунку (списання) борту за начебто надані відповідачем послуги.

Рішення суд апеляційної інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовної вимоги позивачів про визнання протиправними дій КП «Дніпродзержинськтепломережа» щодо нарахування заборгованості на особовому рахунку, тому в іншій частині справа в касаційному порядку не переглядається.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

МОТИВУВАЛЬНАЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

з 1987 року проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

У 2005 року ОСОБА_1 зверталась з письмовими зверненнями на адресу ЖЕК «Ювілейний» та КП «Дніпродзержинськтепломережа», у яких вказувала про відсутність теплопостачання у її квартирі з 2004 року через протиправне демонтування труб і батарей опалення мешканцями сусідньої квартири № 6 , розташованої поверхом нижче, відключення через це її квартири від системи централізованого теплопостачання, просила надати їй акт про відключення і не нараховувати плату за теплопостачання з 01 жовтня 2005 року.

01 серпня 2005 року комісією ДП «Ювілейний» складено акт за результатами обстеження квартири позивачів і встановлено відсутність радіаторів теплопостачання, заізольованість стояків.

З метою отримання довідки щодо заборгованості з теплопостачання ОСОБА_1 12 серпня 2015 року звернулась до відповідача та отримала довідку про наявність заборгованість станом на 01 серпня 2015 року у розмірі 23 509,42 грн згідно з розрахунком з 1996 року. 17 серпня 2015 року

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою щодо надання акта про відключення, до ДП «Оріон» - з приводу виклику комісії, яка б зафіксувала

в чергове відсутність теплопостачання, однак станом на час розгляду справи відповідний акт вона не отримала.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі

№ 6-170бцс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм

і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм

з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року

№ 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада

2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир

у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку

в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення

з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача

є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Встановивши, що порядок відключення квартири від централізованого опалення ОСОБА_1 не дотримано, житловий будинок

АДРЕСА_1 , в якому розташована належна позивачам квартира, від мереж централізованого опалення не відключений, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимогОСОБА_1 про визнання протиправними дій КП «Дніпродзержинськтепломережа» щодо нарахування заборгованості на особовому рахунку.

Відповідно до статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених судових рішень) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не

є обов`язковим для неї.

Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження

№ 61-1716сво17) зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу,

є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31). Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної

у позові вимоги, який не суперечить закону. У зв`язку з тим, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. А тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку».

За таких обстави апеляційний суд обґрунтовано відмовиву задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині ? без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада

2016 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дій КП «Дніпродзержинськтепломережа» щодо нарахування на особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 заборгованості станом на 01 серпня 2015 року в сумі 23 509,42 грн залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат