Провадження №2-о/447/106/19
Справа №447/2928/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18.12.2019 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Войтович О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

17.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , заборонивши йому на шість місяців перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб розшукувати заявницю. Заяву мотивувала тим, що проживає за вищевказаною адресою разом з синами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, є особою неврівноваженою та схильною до неадекватних вчинків, влаштовує скандали, ображає та принижує їх, застосовує фізичне насильство. Так, 23.09.2019 ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно заявниці насильство в сімї, а саме: умисні дії психологічного та фізичного характеру, за що постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І. від 24.10.2019 був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім цього, 25.09.2019 близько 19:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання, прикладаючи фізичну силу, наніс обома руками удари в область голови, шарпав за одяг, стискував шию, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 . З приводу таких дій ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відділу поліції з відповідними заявами, у зв`язку з чим до ОСОБА_2 застосовувалися заходи адміністративного впливу. Вжиті заходи не дали результату, ОСОБА_2 продовжує залякувати їх та погрожувати фізичною розправою, а тому просить винести обмежувальний припис.

Оскільки участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для неї, суд на підставі ч.1 ст. 350-5 ЦПК України прийняв рішення про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, що відповідно до ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити частково.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник покликалася на те, що ОСОБА_2 постійно вчиняє відносно неї та її іншого сина дії, пов`язані з словесними образами, погрозами та заподіянням тілесних ушкоджень, що є проявом психологічного та фізичного насильства. Фактами, які підтверджують вищезазначені обставини є неодноразові звернення із заявами до Новороздільського відділення поліції Пустомитівського відділу поліції ГУНП у Львівській області щодо протиправних дій ОСОБА_2 , відкриття кримінального провадження щодо кривдника, притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з пунктами 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як видно з наданих суду матеріалів, заявник з приводу протиправних дій ОСОБА_2 відносно неї, неодноразово зверталася до Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області з відповідними заявами.

Так, з відповідей Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 13.01.2017 встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення та з останнім проведено профілактичну бесіду, з відповіді від 17.10.2019, що по факту звернення гр. ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР, провадження №0000380, слідство триває.

Окрім цього, постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І. від 24.10.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зважаючи на викладене, заявник ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 є постраждалими особами від дій ОСОБА_2 , які мають ознаки домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Згідно статті 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 цієї статі обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи зібрані у справі докази, доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому, з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд прийшов до висновку про необхідність видачі стосовно ОСОБА_2 обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження його права, а саме заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 .

Проте, підстав для видачі обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження права, а саме заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою судом не встановлено, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований за адресою проживання заявника та достовірних доказів можливості проживання останнього за іншою адресою суду не надано.

За таких обставин, заяву необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись статтями 10, 81, 141, 263-265, 350-1 - 350-8, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшуковувати постраждалу особу ОСОБА_1 строком 6 (шість) місяців.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2019.

Суддя Головатий А. П.