Єдиний унікальний номер: 223/1187/19
Провадження номер: 2/223/374/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 28 березня 1996 року на підставі договору міни Р-Р №1096 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 набули у приватну спільну сумісну власність двокімнатну житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Син позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши спадкове майно у вигляді частини вищезазначеної квартири. Домовленості між співвласниками спірної квартири і померлим ОСОБА_5 про нерівний розподіл часток у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 , не було. У зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на житло, а також, що один із співвласників житла помер, позивачка не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, а тому ОСОБА_1 просить суд визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/5 частці за кожною особою.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі не заперечували проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору міни квартири від 28 березня 1996 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , набули у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до Реєстраційного посвідчення ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» від 01 березня 1999 року, та інформаційної довідки №34/19 від 24 квітня 2019 року, виданої ТОВ «Бюро технічної інвентаризації 2015», квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на підставі договору міни (а.с. 16, 17).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №192708700 від 12 грудня 2019 року відомості про речові права, інші речові права на квартиру АДРЕСА_2 , у зазначених реєстрах відсутні (а.с. 27).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2014 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку, ОСОБА_5 , у віці 22 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Відповідно до Домової книги для прописки громадян, мешкаючих в будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за реєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 за зазначеною адресою був зареєстрований у період 09.09.2005 року по 28.09.2010 року (а.с. 11-13).

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Віповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 та ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається, зокрема, при виділі частки з спільного майна. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України.

При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Судом встановлено, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_1 , відповідачам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ідеальна частка - це частка у праві на річ, а зважаючи, що згідно Договору міни квартири від 28 березня 1996 року та Реєстраційного посвідчення ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» від 01 березня 1999 року право власності на спірну квартиру належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між якими не існує домовленості щодо розміру часток на квартиру, виходячи з рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на майно, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позову щодо визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - по 1/5 частці за кожним.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 355-357, 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, - задовольнити.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - по 1/5 частці за кожною особою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.