Справа № 752/5137/19
Провадження №: 2-к/752/13/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097.

Судом боржника - ПрАТ "Європейський страховий альянс" в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 467 ЦПК України, було повідомлено про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду і запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

06.05.2019 року боржником - ПрАТ "Європейський страховий альянс" подано заперечення у письмовій формі, в котрих останній просив суд залишити клопотання Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097 без розгляду та повернути клопотання разом із документами, що додано до нього, особі, що його подала, у зв`язку із невідповідністю клопотання та доданих до нього документів вимогам п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ПрАТ "Європейський страховий альянс" - адвокат Саханчук А.Д. підтримав позицію боржника, викладену у письмових запереченнях щодо клопотання. Крім того, зазначив про те, що у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду має бути відмовлено на підставі п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України, оскільки ПрАТ "Європейський страховий альянс" як сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Представник стягувача Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) - адвокат Денисенко А.М. в судовому засіданні просив клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097 задовольнити. Проти обставин, визначених боржником як підставу для відмови у задоволенні клопотання, заперечив, посилаючись на їх безпідставність.

Розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 8 ст. 95 ЦПК України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 Закону).

Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно ст. ст. 1-4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05.10.1961 року, ратифікованої Україною 10.01.2002 року, ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Однак ця Конвенція не поширюється: a) на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами; b) на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.

Кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою.

Перевіривши матеріали клопотання, суд надійшов до висновку про те, що клопотання Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097 подано із дотримання вимог діючого законодавства, а саме: до клопотання додано з проставленням апостиля, котрий відповідає вимогам Конвенції, засвідчені копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання (annex 2); офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили та документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (annex 3); документ, що посвідчує повноваження представника (annex 4); засвідчений переклад перелічених документів українською мовою.

З вказаних документів вбачається, що 01.03.2016 року Комерційним судом, Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя винесено рішення у справі за позовом Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" у справі № CL-2013-001097, згідно з яким Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" повинен без затримки сплатити Мюнхенському Перестрахувальному Товариству суму в розмірі 14 443 368,95 грн. як основну суму боргу і відсотки, нараховані на вказану суму, починаючи з дати виникнення основного боргу до дати прийняття цього рішення, за ставкою 2% понад Облікову ставку, встановлену Банком Англії.

Рішення набрало чинності з моменту його скріплення печаткою 03.03.2016 року та не виконано ПрАТ "Європейський Страховий Альянс" в жодній частині.

Вказане боржником в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.

Крім того, Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05.10.1961 року, ратифікована Україною без застережень, тому підлягає до застосування у відповідних відносинах. Таким чином, посилання боржника на невідповідність клопотання та доданих до нього документів, а також на п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України є неправильними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 466-469 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання Мюнхенського Перестрахувального Товариства Сполученого Королівства Загального Відділу (Munich Reinsurance Company United Kingdom Gеnеral Branch) про надання дозволу на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Комерційного суду Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії від 01.03.2016 року у справі № CL-2013-001097, яке набрало законної сили 03.03.2016 року, про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Альянс" на користь Мюнхенського Перестрахувального Товариства суми в розмірі 14 443 368,95 грн. (чотирнадцять мільйонів чотириста сорок три тисячі триста шістдесят вісім гривень 95 коп) як основної суми боргу та відсотків, нарахованих на вказану суму, починаючи з дати виникнення основного боргу до дати прийняття рішення Комерційним судом Відділення Королівської лави Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії у справі № CL-2013-001097, за ставкою 2% понад Облікову ставку, встановлену Банком Англії, що становлять у загальній сумі 2 967 646,44 грн. (два мільйони дев`ятсот шістдесят сім тисяч шістсот сорок шість гривень 44 коп).

Відомості щодо учасників справи:

Стягувач - Мюнхенське Перестрахувальне Товариство, Плантейшн Плейс, 30, Фенчорч Стріт, Лондон, ЕС3М 3АJ, Сполучене Королівство, Реєстраційний номер: BR003493.

Боржник - Приватне акціонерне товариство "Європейський Страховий Альянс", , адреса: 03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28, літера А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або після розгляду апеляційної скарги апеляційною інстанцією.

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко