Справа № 219/4898/19
Провадження № 2/219/1860/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2019 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря Троян Л.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Органа опіки та піклування виконкому Соледарськорї міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальна установа охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини « Антошка », про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П.
Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 24 червня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11 липня 2019 року на 08 годину 40 хвилин.
11 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 серпня 2019 року на 08 годину 30 хвилин.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Харченко О.П.
Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. від 01 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, розпочато її розгляд спочатку, у зв`язку з чим призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 29 жовтня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) позивачу.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 22 листопада 2019 року, яке не відбулось у зв`язку із наданням судді інших днів відпочинку з 21 по 22 листопада 2019 року, розгляд справи відкладено до 12 грудня 2019 року до 10 години 00 хвилин.
До судового засіданні представник позивача Моісєєва М.О. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Представник третьої особи - головний лікар Комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романов А.О. повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі.
Оскільки відповідач та представник третьої особи були належним чином повідомлені про судове засідання, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за тестом - СК України).
Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.
Згідно копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 23 жовтня 2018 року, 24 вересня 2018 року в педіатричному відділенні КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» виявлена покинута дитина чоловічої статі ОСОБА_3 (хлопчик), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_1 , відомості про батька невідомі (а.с. 7).
Рішенням виконавчого комітету Соледарської міської ради № 13 від 10 січня 2019 року малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 11).

Одночасно рішенням виконавчого комітету Соледарської міської ради № 14 від 10 січня 2019 року прийнято рішення про влаштування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державний заклад на повне державне утримання (а.с. 12).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 24 жовтня 2018 року, у родині ОСОБА_1 не створені умови для утримання та виховання новонародженої дитини ОСОБА_3 , заходів щодо повернення дитини в родину ОСОБА_1 не виконала (а.с. 13).

З копії довідки № 2429/16-12 від 23 квітня 2019 року вбачається, що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працевлаштована, живе на випадкові заробітки, в 2018 році покинула новонароджену дитину в лікарні (а.с. 17, 14).

Згідно інформації адміністрації КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» за вих. № 01/07-263 від 23 квітня 2019 року та вих. № 01/07-723 від 07 листопада 2019 року за час перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному закладі ОСОБА_1 свого сина в будинку дитини не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала (а.с. 15, 52)

Відповідно до висновку за вих. № 15 від 01 квітня 2019 року, орган опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мало місце неналежне виконання своїх обов`язків, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача ОСОБА_1 та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню її малолітньої дитини. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз`яснювальних заходів з відповідачем було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання нею її батьківських прав та обов`язків, крім того, відповідач ОСОБА_1 після залишення дитини в пологовому будинку, не цікавилась її долею, жодного разу не відвідала дитину в державному закладі, що підтверджує той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги Органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При цьому частиною третьою статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальний стан дитини; стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, доньки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення.

Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність ще дев`ятьох дітей у відповідача, які перебувають у державних закладах, вважає, що відповідач ОСОБА_1 може виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, проте в розмірі 1/4 частини, а не 1/3 частини як просить позивач, її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід перераховувати на особистий рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний Банк Україна», установа банку № 10004/0286, у місті Краматорськ, вищестояща установа банку № 10004/0271 у місті Краматорськ Донецької області рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 768,40 грн., та за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 768,40 грн., а всього у сумі 1536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 259, 264-265, 268, 280-284, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід перераховувати на особовий рахунок дитини в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний Банк Україна», установа банку № 10004/0286, у місті Краматорськ, вищестояща установа банку № 10004/0271 у місті Краматорськ Донецької області рахунок № НОМЕР_1 .

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач- Орган опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради, місцезнаходження якого: 84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Паркова, буд. 3а, код ЄДПРОУ 04052873.

Відповідач- ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа - Комунальна установа охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка», місцезнаходження якого: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, буд. 67-а, .

Суддя О.С.Конопленко