Ухвала

17 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 637/95/19

провадження № 61-22021ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, додаткових витрат на дитину та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, у якому просив: змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на дитину ОСОБА_5 на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2012 року з ј на тверду грошову суму у розмірі 1050,00 грн; змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з твердої грошової суми у розмірі 1000,00 грн на кожну дитину щомісячно на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просила: стягнути на її користь з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; заборгованість за аліментами у сумі 37 383,42 грн; неустойку (пеню), що виникла внаслідок несплати аліментів у розмірі 10 861,02 грн; додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини) у розмірі 800,00 грн; додаткові витрати на сина ОСОБА_5 , що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою) у розмірі 50% до повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Змінено спосіб сплати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_8 на сина ОСОБА_5 з ј частки від усіх видів заробітку на визначену у твердій грошовій сумі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на сина ОСОБА_5 у розмірі 1 050,00 грн з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Виданий виконавчий лист на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2012 року №2-2037/78/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 відкликано.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 38 600,49 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_5 у сумі 4 281,05 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року змінено розмір сплати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 059,00 грн з усіх видів прибутку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Виданий виконавчий лист на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року №637/186/18 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відкликано.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року в оскаржуваній частині змінено. Додаткове рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів відмовлено. Рішення суду в частині відкликання виданого виконавчого листа на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2012 року № 2-2037/78/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 скасовано. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментам, додаткових витрат на дитину та неустойки (пені), що виникла внаслідок несплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 10 861,02 грн. У іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін. У іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

04 грудня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 637/95/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 637/95/19 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, додаткових витрат на дитину та неустойки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат