РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9223/19

Провадження № 2/643/3849/19

12.12.2019 року Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді - Букреєвої І.А., при секретарі - Воловод К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , та стягнути з нього аліменти на утримання сина, посилаючись на наступні обставини.

З 24 серпня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 846, шлюбі.

Від шлюбу мають дитину - неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та дитини. Фактично сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство.

Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою. Домовленості щодо участі у матеріальному забезпеченні дитини не було досягнуто.

Крім того, позивачка зазначає, що має недостатній рівень матеріального забезпечення, а відповідач працездатний. Тому просить суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісяця до її повноліття.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24 серпня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 846, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Спільне життя не склалось у зв`язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім`ї. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідками з Реєстру територіальної громади м.Харкова (а.с. 6, 10).

Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком дитини дійсно є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем.

При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст.182 цього Кодексу.

Як встановлено судом, місце роботи відповідача - невідоме.

Суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 141, 354-355, 430 ЦПК України, статтями 180-182, 191 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 24 серпня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 846, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, починаючи з 11.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя: І.А. Букреєва