Справа № 444/2272/19
Провадження № 2/444/1291/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

06 грудня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 до Куликівської селищної ради Жовківського району, 3-тя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом про визнання за ними в порядку спадкування за законом визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги, мотивують тим що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були подружжям. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8 . Після його смерті ОСОБА_7 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначають, що ОСОБА_6 заповіту не складав. ОСОБА_7 склала заповіт в користь ОСОБА_5 , який посвідчено секретарем виконкому Куликівської селищної ради 22.07.2005 року та зареєстровано за № 66. Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_7 все майно на час своєї смерті заповіла ОСОБА_5 .

Крім цього зазначають, що ОСОБА_5 проживала разом зі своєю матір`ю на час її смерті і вели спільне господарство, а тому є такою що спадщину прийняла фактично, а юридично не оформила. Коли Позивачі звернулись до нотаріальної контори, то нотаріус видала їм постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у матері відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок.

Вказують, що після смерті ОСОБА_5 залишилося четверо спадкоємців її діти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що стверджується їх свідоцтвами про народження. Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 08.02.2019 року за ОСОБА_11 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Вважають, що таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 мають право на 1/4 частину згаданого вище будинку кожен в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Просять позов задоволити.

Позивачі в підготовче засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача та третьої особи надіслано листи в яких вказали, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає та щодо рішення покладаються на розсуд суду відповідно. Окрім цього у даних листах просили розгляд справи проводити у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.02.1986 року вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.2005 року стверджується, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.04.2005 року вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідченням того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є подружжям є витяг з державного реєстру актів цивільного стану.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_13 є донькою ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження. Чиж ОСОБА_14 є донькою ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про народження.

Своє прізвище ОСОБА_1 з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 » змінила у зв`язку з одруженням. Своє прізвище ОСОБА_5 з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_15 » змінила у зв`язку з одруженням.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 заповіту не складав.

ОСОБА_7 склала заповіт в користь ОСОБА_5 , який посвідчено секретарем виконкому Куликівської селищної ради 22.07.2005 року та зареєстровано за № 66. Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_7 все майно на час своєї смерті заповіла ОСОБА_5 .

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 проживала разом зі своєю матір`ю на час її смерті і вели спільне господарство, а тому є такою що спадщину прийняла фактично, а юридично не оформила. Коли позивачі звернулись до нотаріальної контори то нотаріус видала їм постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у матері відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося четверо спадкоємців її діти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що стверджується їх свідоцтвами про народження.

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 08.02.2019 року за ОСОБА_11 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 ЦК України, в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його дід та баба як з боку батька так з боку матері.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2019 р.