Дата документу 29.01.2019 Справа № 319/1523/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №319/1523/17 Головуючий у 1 інстанції: Мальований В.О.
Провадження № 22-ц/807/130/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області та визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.04.2004 року нею придбано у власність та зареєстровано право власності на нежиле приміщення загальною площею 501.8 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1

З метою отримання земельної ділянки, яка розташована під зазначеним об'єктом нерухомості, у власність для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядку та виготовленням технічної документації, вона як власник приміщення звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою.

Рішенням Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області від 20.09.2017 року № 16 їй відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, у зв'язку з відсутністю детального плану території або плану зонування на території Смирновської сільської ради та з метою недопущення юридичної колізії у сфері надання та погодження висновків з погодження проектів із землеустрою.

Вважала, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно висновку експерта № 02/2018 від 28.03.2018 року площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нежилого приміщення, становить - 0,9639 га. Фактичне розташування нежилого приміщення на земельній ділянці площею 0,9639 га відповідає цільовому призначенню земельної ділянки - для іншого сільськогосподарського призначення, порушень, або накладення сусідніх земельних ділянок - не зафіксовано.

Розмір земельної ділянки не перевищує 2 га, земельна ділянка відповідно до п. а ч. 1 ст. 19 ЗК України віднесена до земель сільськогосподарського призначення, а тому вважає, що заява про передачу у власність нею подана у відповідності до ст.ст. 118, 121 ЗК України.

На підставі зазначеного остаточно просила визнати незаконним та скасувати рішення Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області від 20 вересня 2017 року №16 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3.», визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9639 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 на якій відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.2004 року розташовані: нежиле приміщення, плити залізобетонні площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова, позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., та яка має цільове призначення: для іншого сільськогосподарського призначення, сягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм ст.ст. 118, 120, 122 ЗК України, ст.. 377 ЦК України, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, стягнути з відповідача судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції входив з того, що в Смірновській сільській раді відсутня містобудівна документація, позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка передавалась у власність чи користування КСП «Олексіївське».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 квітня 2004 року, укладеного між ліквідаційною комісією КСП «Олексіївське» та ОСОБА_3, позивач придбала у власність нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало КСП «Олексіївське» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Смирновської сільської ради 19 березня 2004 року.

На земельній ділянці розташовані: нежиле приміщення, плити залізобетонні, площею 213 кв.м., позначені на плані літ.А, прибудова, позначена на плані літ.Б, площею 213,6 кв.м., прибудова, позначена на плані літ.В площею 24,4 кв.м., загальною площею 501,8 кв.м., та яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежилого приміщення та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.5,6).

ОСОБА_3 звернулася до Смирновської сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, тобто в межах населеного пункту.

Спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності громади та має цільове призначення: для іншого сільськогосподарського призначення.

Рішенням сесії Смирновської сільської ради №16 від 20 вересня 2017 року було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з посиланням на п.7 ст.118 Земельного кодексу України в частині невідповідності місця розташування вимогам генеральних планів населених пунктів та містобудівної документації та ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, що діяла на момент розгляду заяви.

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду заяви в Смирновській сільській раді була відсутня містобудівна документація - план зонування або детальний план території, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення № 16 від 20 вересня 2017 року є законним і не підлягає скасуванню.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1

Відмовляючи в задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності та не передавалась позивачу або будь-якій іншій особі у користування або інше володіння.

За приписами ст. 118 ЗК України громадянин має право на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

ОСОБА_3 не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних доказів того, що їй та КСП «Олексіївське», яке було попереднім власником нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, спірна земельна ділянка передавалась в користування, що є обов'язковою умовою для застосування норм ст. 118 ЗК України, ст.377 ЦК України.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що у справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 травня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: