Справа № 127/8260/17
Провадження 2/127/4634/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про індексацію розміру стягуваних аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про індексацію розміру стягуваних аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2013 у справі № 127/26265/13-ц, за яким видано виконавчий лист, було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 516, 00 гривень, щомісячно, з 29.10.2013 до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого документа, виданого за цим судовим рішенням, Замостянським ВДВС було відкрито виконавче провадження № 41947153. Однак, 16.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області по справ № 127/20216/14-ц було ухвалено рішення про збільшення стягуваних аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , аліменти в розмірі 551, 00 гривень, щомісячно, з 19.09.2014 до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого документа, виданого за цим судовим рішенням, Замостянським ВДВС було відкрито виконавче провадження № 45881205. Отримавши від держаного виконавця розрахунок заборгованості по аліментах і не погодившись із ним, позивач подала скаргу на ім`я начальника Замостянського ВДВС. З чергового розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.03.2017 по ВП № 45881205 вбачається заборгованість в сумі 2 009, 96 гривень, однак з цим розрахунком позивач також не погоджується. Позивач вважає, що її права як стягувача аліментів та її малолітньої дитини, в інтересах якої вона діє, порушені, як зі сторони ДВС, так і зі сторони відповідача. Позивач вважає вірною суму заборгованості без індексації по рішенню суду у справі № 127/20216/14-ц станом на 01.03.2017 відповідно до її розрахунку в сумі 2 216, 11 гривень (з індексацією 9 584, 66 гривень), а станом на 01.04.2017 2 767, 11 гривень (з індексацією 10 547, 81 гривень). За таких обставин позивач вважає, що розрахунки заборгованості по аліментах по ВП № 45881205 по рішенню суду у справі № 127/20216/14-ц станом на 01.03.2017 - № 6975/09-37/4 від 20.03.2017 в сумі боргу 649, 53 гривень та № 7575/09-37 від 24.03.2017 в сумі 2 009, 96 гривень є недійсними та підлягають скасуванню. Індексація аліментів за період з вересня 2014 року по квітень 2017 року (включно) по ВП № 45881205 згідно з рішенням суду у справі № 127/20216/14-ц становить 7 780, 70 гривень. Відповідно до складеного позивачем розрахунку неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти по ВП № 41947153 згідно з рішенням суду у справі № 127/26265/13-ц становить 1 332, 00 гривень, а по ВП № 45664625 згідно з рішенням суду у справі № 127/20216/14-ц становить 876, 69 гривень. В ході виконання рішення суду про стягнення аліментів відповідач постійно сплачував їх не у повному обсязі, незважаючи на отримання розрахунків заборгованості по аліментах в ДВС. Відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, наслідком чого і стало виникнення заборгованості за кожну дату звітного періоду (місяця) з 2013 року. Станом на 17.04.2017 відповідач взагалі не здійснює щомісячні аліментні виплати, заборгованість не погашає. Позивач вважає, що відповідач є винним у простроченні сплати аліментів, а також не має поважних причин, з яких він в повній мірі своєчасно не платив призначені судом аліменти, оскільки є здоровим чоловіком, працездатним, має роботу в ТОВ «Престиж» та заробітну плату, не має ні матеріальних, ні житлових проблем. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на користь позивача.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 індексації аліментів за період з вересня 2014 року по квітень 2017 року в сумі 7 780, 70 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.03.2017 в сумі 2 208, 69 гривень на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасування розрахунку заборгованості по аліментах № 6975/09-37/4 від 20.03.2017 в сумі боргу 649, 53 гривень та № 7575/09-37 від 24.03.2017 в сумі 20 009, 96 гривень по ВП № 45881205 із зобов`язанням державного виконавця перерахувати від останнього розрахунку сплату в період з 01.09.2014 по 30.09.2014, а саме в частині, що не відповідає розміру аліментів. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 640, 00 гривень.

Ухвалами суду від 10.05.2017 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а заяву ОСОБА_3 в частині скасування розрахунку заборгованості по аліментах № 6975/09-37/4 від 20.03.2017 та розрахунку № 7575/09-37 від 24.03.2017 із зобов`язанням державного виконавця здійснити розрахунок, повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 28.09.2017 відмовлено в об`єднанні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в одне провадження з цивільною справою № 127/8260/17-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про індексацію розміру стягуваних аліментів та неустойки (пені) за прострочення їх сплати.

10.10.2017 судом отримано заяву про збільшення позовних вимог, які ухвалою суду від 10.10.2017 прийняті до розгляду (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до журналу судового засідання).

24.10.2017 у даній справі було ухвалено рішення, яке рішенням апеляційного суду Вінницької області від 05.12.2017 змінено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2017 та рішення апеляційного суду Вінницької області від 05.12.2017 скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 29.10.2018 справу прийнято до провадження, розгляд якої вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даним судовим рішенням учасникам справи запропоновано надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

12.11.2018 на адресу суду позивачем направлено заяву про збільшення позовних вимог (отримано судом 13.11.2018). Так, позивач просила прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року в сумі 10 285, 15 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 10 156, 56 гривень на утримання спільної малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 640, 00 гривень, сплачений при подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 16.11.2018 прийнято до розгляду вищевказані збільшені позовні вимоги.

16.11.2018 судом отримано відзив на позов, направлений представником відповідача 15.11.2018.

Ухвалою суду від 28.11.2018 учасникам справи у зв`язку із прийняттям до розгляду збільшених позовних вимог запропоновано надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

14.12.2018 судом отримано відзив на позов від 14.12.2018.

Ухвалою суду від 17.12.2018 розгляд справи вирішено провести в порядку загального позовного провадження і замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

26.12.2018 судом отримано заяву про уточнення збільшених позовних вимог від 22.12.2018. Так, позивач просила прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року в сумі 10 524, 43 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 10 156, 56 гривень на утримання спільної малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 640, 00 гривень, сплачений при подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 27.12.2018 відзиви від 15.11.2018 та від 14.12.2018 повернуті представнику відповідача без розгляду; прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, у зв`язку із чим запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом; витребувано з Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області матеріли виконавчих проваджень в оригіналі та в належним чином посвідчених копіях: № 41947153 з виконання виконавчого листа № 127/26265/13-ц від 06.02.2014, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини; № 45881205 з виконання виконавчого листа № 127/20216/14-ц від 28.10.2014, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини; № 55646001 з виконання виконавчого листа № 127/8260/17 від 17.01.2018, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 індексації аліментів на утримання дитини; № 56101035 з виконання виконавчого листа № 127/23057/17 від 20.03.2018, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

У строк, встановлений вищевказаним судовим рішенням, представником відповідача 16.01.2019 надано суду відзив. Представник відповідача зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними і незаконними. Відповідно до даних Держкомстату України індекс споживчих цін з червня 2016 року по квітень 2017 року не перевищував встановлений поріг індексації в розмірі 103 %, а тому вимоги в частині стягнення індексації з відповідача задоволенню не підлягають. Стосовно вимог про стягнення пені в сумі 2 208, 69 гривень, то в її стягненні потреби немає, адже за довідкою від 13.11.2018 начальника Замостянського ВДВС відповідач сплатив на користь позивача 4 463, 98 гривень на виконання рішень суду, що винесені у даній справі, проте були скасовані. Дані кошти відповідач не мав права вимагати повертати в порядку повороту виконання рішення суду згідно ч. 2 ст. 445 ЦПК України. Відповідач вважає, що сплачені ним кошти повністю погашають заявлену до стягнення суму пені , тому у її повторному стягненні потреби не має. Крім того, проведені позивачем обрахунки пені є хибними. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів, вони сплачуються з усіх його доходів, а саме з заробітної плати та пенсії. Тому, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На виконання вимог ухвали суду від 27.12.2018 судом отримано від Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області витребувані оригінали матеріалів виконавчих проваджень, крім матеріалів ВП № 41947153, строк зберігання яких закінчився, у зв`язку із чим надано довідку із спецрозділу АСВП.

Ухвалою суду від 29.01.2019 у справі призначено економічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі було зупинено.

02.07.2019 судом отримано висновок експерта від 30.05.2019.

Ухвалою суду від 08.07.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.08.2019, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу засідання, викликано в засідання експерта.

Ухвалою суду від 27.09.2019 від Головного управління ДПС у Вінницькій області витребувано інформацію про розмір оподаткованого доходу ОСОБА_1 , яка отримана судом 11.10.2019.

В засіданні, яке відбулось 18.10.2019, експерт Чернова О.В. надала усні пояснення щодо свого висновку.

Ухвалою суду від 18.10.2019 підготовче провадження закрито і призначено розгляд справи по суті.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Однак, 27.09.2019 на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи про розгляд справи у відсутність представника.

Таким чином, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета споруне з`явився в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи заяву третьої особи, думку позивача, відповідача і його представника та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору(ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

В судовому засіданні позивач підтримала збільшені позовні вимоги, викладені в заяві від 22.12.2018, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві та у заявах про збільшення позовних вимог.

Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними у відзиві від 16.01.2019. Крім того, відповідач та його представник просили суд зменшити розмір неустойки, зважаючи на матеріальне становище відповідача, про що подали відповідну заяву.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2008, який було розірвано рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області від 04.03.2014, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т. 1 а.с. 63-65)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2013 по справі № 127/26265/13-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 516, 00 гривень, щомісячно, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і в межах платежу за один місяць дане судове рішення допущено до негайного виконання.

У зв`язку із цим, 20.12.2013 ОСОБА_3 звернулася до Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції із заявою від 19.12.2013 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 127/26265/13-ц, зазначивши реквізити для перерахування коштів. (т. 1 а.с. 90)

Вінницьким міським судом Вінницької області 06.02.2014 ОСОБА_3 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 за судовим рішенням від 12.12.2013 по справі № 127/26265/13-ц, яке набрало законної сили 24.12.2013. (т. 1 а.с. 13)

07.02.2014 ОСОБА_3 в заяві від 06.02.2014 було повідомлено державноговиконавця про нові реквізити для перерахування коштів за виконавчим листом № 127/26265/13-ц. (т. 1 а.с. 97)

16.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області видано ОСОБА_3 виконавчий лист про збільшення розміру аліментів і стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 551, 00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за судовим рішенням від 16.10.2014 по справі № 127/20216/14-ц, який підлягав негайному виконанню в межах платежу за один місяць. (т. 1 а.с. 14)

17.12.2014 ОСОБА_3 звернулася до Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції із заявою від 11.12.2014 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 127/20216/14-ц, зазначивши реквізити для перерахування коштів. (т. 1 а.с. 94)

19.12.2014 державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Казьмірук О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45881205 з виконання вищевказаного виконавчого документа. (т. 1 а.с. 15)

04.02.2015 позивач повідомила державного виконавця заявою від 04.02.2015 про необхідність доведення до відома ОСОБА_1 нових реквізитів для перерахування аліментів за виконавчим листом № 127/20216/14-ц, ніж ті, що були нею вказані у заяві від 11.12.2014, яка була зареєстрована ДВС 17.12.2014. (т. 1 а.с. 98)

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Казьмірук О.В. 09.02.2015 було оформлено повідомлення про нові реквізити для перерахування аліментів, повідомлені ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 99) Однак, доказів направлення даного повідомлення боржнику і, відповідно, отримання ним цього повідомлення, суду не надано.

27.01.2017 ОСОБА_3 звернулася до Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою від 23.01.2017 про необхідність доведення державним виконавцем до відома ОСОБА_1 нових реквізитів для перерахування аліментів за виконавчим листом № 127/20216/14-ц. Аналогічну заяву, але від 30.01.2017, було подано позивачем 31.01.2017. (т. 1 а.с. 95, 96)

27.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із повідомленням про те, що банківська картка, на рахунок якої він зобов`язувався перераховувати аліменти ОСОБА_3 за виконавчим листом № 127/20216/14-ц, заблокована, а тому просив довести дану інформацію до стягувача і надати йому нові реквізити для виконання судового рішення. (т. 1 а.с. 100)

06.03.2017 начальник Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Совик Р.С. повідомив ОСОБА_1 про реквізити для перерахування аліментів ОСОБА_3 , вказані у її заяві від 22.02.2017, що підтверджується його підписом про отримання даного повідомлення та реквізитів. (т. 1 а.с. 101)

14.03.2017 відповідач повідомив ДВС у своїй заяві від 13.03.2017 про те, що картка, на яку він за заявою ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти (реквізити вказані у заявах від 23.01.2017 (отримано ДВС 27.01.2017) і від 30.01.2017 (отримано ДВС 31.01.2017), не активована. В зв`язку з цим відповідач просив повідомити його про реквізити, на які він повинен перераховувати аліменти. (т. 1 а.с. 102)

Із повідомлення, адресованого державним виконавцем стягувачу 05.04.2017, вбачається, що в зв`язку із перебуванням на виконанні виконавчого листа № 127/20216/14-ц, виданого 16.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області, зі слів боржника та працівника банку, ДВС стало відомо, що рахунок, відкритий на ім`я стягувача, заблоковано, про що ОСОБА_3 повідомлено, однак ніяких заходів нею не вчинено. 27.03.2017 ОСОБА_1 надано квитанцію про перерахунок коштів у розмірі 1 750, 00 гривень на рахунок обліку депозитних сум Замостянського ВДВС м. Вінниця. Державний виконавець просив стягувача надати реквізити для перерахування коштів. (т. 1 а.с. 104)

13.04.2017 ОСОБА_3 звернулася до Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою від 13.04.2017 про необхідність доведення державним виконавцем до відома ОСОБА_1 нових реквізитів для перерахування аліментів за виконавчим листом № 127/20216/14-ц. (т. 1 а.с. 105)

20.03.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області видано ОСОБА_3 виконавчий лист про збільшення розміру аліментів і стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за судовим рішенням від 17.01.2018 по справі № 127/23057/17. (т. 3 а.с. 33)

03.04.2018 державним виконавцем Замостянського відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кушніровим О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56101035 з виконання вищевказаного виконавчого документа, виданого за судовим рішенням від 17.01.2018 по справі № 127/23057/17. (т. 3 а.с. 34)

В ході розгляду справи судом було оглянуто і досліджено матеріали виконавчих проваджень: № 45881205 з виконання виконавчого листа № 127/20216/14-ц від 28.10.2014, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області; № 55646001 з виконання виконавчого листа № 127/8260/17 від 17.01.2018, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області; № 56101035 з виконання виконавчого листа № 127/23057/17 від 20.03.2018, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, а також довідку із спецрозділу по виконавчому провадженню № 41947153, одержаних судом на виконання вимог ухвали суду від 27.12.2018.

З розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем вбачається, що по виконанню виконавчого листа № 127/26265/13-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 06.02.2014, який перебував на виконанні у Замостянському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції (ВП № 41947153), за яким боржник повинен був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 516, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 29.10.2013 по 19.09.2014, у боржника виникла заборгованість за період з 19.10.2013 по 01.09.2014:

за жовтень місяць 2013 року 49, 95 гривень;

за листопад місяць 2013 року 516, 00 гривень;

за грудень місяць 2013 року 516, 00 гривень;

за травень місяць 2014 року 1, 00 гривна;

за червень місяць 2014 року 1, 00 гривна.

При цьому судом звернуто увагу на те, що в розрахунку державним виконавцем не враховано, що аліменти в розмірі 516, 00 гривень були призначені з 29.10.2013, а не з 19.10.2013, і лише з 19.09.2014 були збільшені судом. (т. 1 а.с. 148)

Починаючи з 19.09.2014 з боржника на користь ОСОБА_3 підлягали стягненню аліменти у збільшеному рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 розмірі на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в розмірі по 551, 00 гривень, щомісячно.

В зв`язку з перебуванням на виконання в ДВС виконавчого документа за вищевказаним судом рішенням, виданим в частині його негайного виконання в межах платежу за один місяць (ВП № 45664625), у відповідача за період з 19.09.2014 по 19.10.2014 виникла заборгованість в сумі 33, 60 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим державним виконавцем. (т. 1 а.с. 149)

З розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем 31.05.2017 вбачається, що по виконанню виконавчого листа № 127/20216/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 28.10.2014, який перебував на виконанні у Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції (ВП № 45881205), за яким боржник повинен був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 551, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 19.09.2014 до 17.01.2018, враховуючи збільшення судовим рішенням від 17.01.2018 по справі № 127/23057/17 розміру аліментів, у боржника за період з 19.09.2014 по 01.06.1017 виникла заборгованість:

за вересень місяць 2014 року 10, 00 гривень;

за жовтень місяць 2014 року 33, 60 гривень;.

за січень місяць 2015 року 3, 75 гривень;

за лютий місяць 2015 року 551, 00 гривна;

за березень місяць 2015 року 517, 40 гривень;

за квітень місяць 2015 року 2, 76 гривень;

за травень місяць 2015 року 2, 76 гривень;

за квітень місяць 2016 року 3, 75 гривень;

за червень місяць 2016 року 3, 75 гривень;

за серпень місяць 2016 року 3, 75 гривень;

за вересень місяць 2016 року 3, 75 гривень;

за жовтень місяць 2016 року 3, 75 гривень;

за листопад місяць 2016 року 1, 00 гривна;

за грудень місяць 2016 року 1, 00 гривна;

за січень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за лютий місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за березень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за квітень місяць 2017 року 2 752, 00 гривень;

за травень місяць 2017 року 551, 00 гривна. (т. 1 а.с. 150)

Водночас, із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по виконанню вищевказаного виконавчого листа № 127/20216/14-ц, здійсненого 31.07.2017, тобто через два місяці після вищезазначеного розрахунку, в тому числі й за цей же період, вбачається відображення державним виконавцем різних сум заборгованості. Так, різниться сума заборгованості з 19.09.2014 по 01.10.2014. За червень місяць 2017 року і за липень місяць 2017 року визначена заборгованість в сумі по 551, 00 гривень. (т. 1 а.с. 205) Однак, даний розрахунок узгоджується із розрахунками, здійсненими державним виконавцем станом на 19.09.2014 за період з 19.09.2014 по 01.04.2017 і з 19.09.2014 по 01.03.2014. (т. 2 а.с. 97-98)

З розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем станом на 22.10.2018 за період з 01.04.2017 по 16.01.2018 вбачається, що у боржника за вказаний період виникла заборгованість:

за квітень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за травень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за червень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за липень місяць 2017 року 551, 00 гривна;

за серпень місяць 2017 року 551, 00 гривна. (т. 3 а.с. 31)

Згідно з розрахунком заборгованості по ВП № 56101035, здійсненим державним виконавцем 23.10.2018, борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 17.01.2018 по вересень місяць 2018 року (включно) становить 1 014, 84 гривень. Станом на 30 число поточного місяця заборгованість становила:

за березень місяць 2018 року 424, 70 гривень;

за квітень місяць 2018 року 322, 27 гривень;

за травень місяць 2018 року 1 000, 00 гривень;

за червень місяць 2018 року 274, 00 гривень. (т. 3 а.с. 40)

Однак, суд не погоджується із вищевказаними розрахунками заборгованості, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідачем було сплачено позивачу в рахунок аліментів:

1) на виконання рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 516, 00 гривень, щомісячно,починаючи з 29.10.2013 по 19.09.2014:

19.01.2014 517, 00 гривень (т. 1 а.с. 77);

22.02.2014 716, 00 гривень (т. 1 а.с. 77);

08.03.2014 523, 37 гривень (т. 1 а.с. 146);

07.04.2014 517, 40 гривень (т. 1 а.с. 76 зв.);

07.05.2014 514, 41 гривень (517, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 75 зв., 146);

10.06.2014 514, 41 гривень (т. 1 а.с. 75 зв., 146);

10.07.2014 517, 40 гривень (т. 1 а.с. 74, 146);

10.08.2014 517, 40 гривень (т. 1 а.с. 74, 146);

06.09.2014 517, 40 гривень (520, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 75, 146),

що підтверджується відповідними чеками та випискою по рахунку позивачки, на який було зараховано сплачені відповідачем кошти. (т. 1 а.с. 144-147)

2)на виконання рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 551, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 19.09.2014 по 17.01.2018:

08.10.2014 517, 40 гривень (т. 1 а.с. 75, 146);

09.11.2014 597, 00 гривень (600, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 74, 146);

16.12.2014 557, 20 гривень (т. 1 а.с. 74, 146);

07.01.2015 547, 25 гривень (т. 1 а.с. 83 зв., 146);

05.03.2015 33, 60 гривень та 659, 56 гривень (т. 1 а.с. 83, 146);

05.04.2015 548, 24 гривень (т. 1 а.с. 82 зв., 145);

16.05.2015 548, 24 гривень (т. 1 а.с. 82 зв.);

16.06.2015 557, 20 гривень (т. 1 а.с. 82);

17.07.2015 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 82);

18.08.2015 552, 22 гривень (т. 1 а.с. 81 зв.);

29.09.2015 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 81 зв.);

15.10.2015 562, 17 гривень (т. 1 а.с. 81);

19.11.2015 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 81);

17.12.2015 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 81);

20.01.2016 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 85);

16.02.2016 567, 15 гривень (т. 1 а.с. 85 зв.);

16.03.2016 562, 17 гривень (т. 1 а.с. 85 зв.);

16.04.2016 547, 25 гривень (552, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 78);

19.05.2016 557, 20 гривень (т. 1 а.с. 144);

30.06.2016 547, 25 гривень (т. 1 а.с. 84 зв.);

25.07.2016 597, 00 гривень (т. 1 а.с. 144);

25.08.2016 547, 25 гривень (т. 1 а.с. 84 зв.);

17.09.2016 547, 25 гривень (т. 1 а.с. 84);

14.10.2016 547, 25 гривень (т. 1 а.с. 84);

23.11.2016 547, 25 гривень (552, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 79, 144);

15.12.2016 557, 20 гривень (562, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 79, 144);

24.03.2017 1 741, 25 гривень (1 750, 00 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 80) (сплачені через ДВС і зараховані на рахунок позивача 15.04.2017) (т. 1 а.с. 153);

21.04.2017 1 002, 00 гривень (1 009, 04 гривень сума з урахуванням комісії) (т. 1 а.с. 80) (сплачені через ДВС і зараховані на рахунок позивача 21.04.2017) (т. 1 а.с. 153),

що підтверджується відповідними чеками та випискою по рахунку позивачки, на який було зараховано сплачені відповідачем кошти. (т. 1 а.с. 144-147, 153)

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність прострочень сплати відповідачем аліментів.

Чеки від 13.02.2015 на невідому суму, від 05.03.2015 на суму 700, 64 гривень та від 27.03.2017 на суму 2 105, 76 гривень суд не приймає до уваги, оскільки вважає дані докази неналежними. З чеку від 13.02.2015 вбачається поповнення відповідачем самому собі карткового рахунку; з чеку від 05.03.2015 вбачається видача готівкових коштів відповідачу; з чеку від 27.03.2017 вбачається сплата коштів по ВП № 49761504 (як встановлено в судовому засіданні і визнано самим відповідачем це сплата відповідачем судових витрат по іншій цивільній справі). (т. 1 а.с. 80, 83, 208-209) Отже, дані документи не містять інформації щодо предмета спору, а тому не мають значення для даної справи.

Судом встановлено, що позивачем неодноразово змінювались реквізити для перерахування стягнутих на її користь з відповідача аліментів, що підтверджується її заявами від 06.02.2014 (зміна рахунку зазначеного в заяві від 19.12.2013), від 04.02.2015 (зміна рахунку зазначеного в заявах від 06.02.2014 та від 11.12.2014), від 23.01.2017 (зміна рахунку зазначеного в заяві від 04.02.2015), від 13.04.2017 (зміна рахунку зазначеного в заявах від 23.01.2017 та від 30.01.2017). (т. 1 а.с. 90, 94-96, 105)

Однак, суд не погоджується із твердженнями представника відповідача, що відповідач не мав можливості сплачувати аліменти в певний період, оскільки йому не було повідомлено реквізити для перерахування коштів. Такі обставинине звільняють відповідача від сплати аліментів, адже рішення суду є обов`язковим до виконання. При цьому, відповідач не повинен був чекати звернення стягувача до примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів, а зобов`язаний був його виконувати й в добровільному порядку. Належних доказів того, що відповідач вчиняв будь-які заходи спрямовані на добровільне виконання судового рішення, суду не надано. Крім того, в разі наявності обставин, що перешкоджали провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання, зокрема, боржником документів виконавчого провадження, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», за його заявою, зокрема, державний виконавець міг відкласти виконавчі дії. Також, за наявності обставин, що ускладнювали виконання рішення або робили його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мали право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Однак, належних доказів про вчинення таких дій боржником, суду не надано. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум. Також, положеннями ч. 1 і ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній з 05.06.2017, передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини відповідача.

В ході розгляду справи судом досліджено висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1629/19-21 від 30.05.2019 і встановлено наступне. (т. 3 а.с. 164-181)

Судом прийнято до уваги, що вищевказаний висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України, враховуючи положення ст. 110 цього Кодексу.

Однак, експертом не було надано відповідей на питання, які ставились судом перед ним, хоча й експертом до висновку були включені свої міркування про обставини справи. У зв`язку із чим, за клопотанням представника відповідача до суду було викликано експерта для роз`яснення свого висновку і надання відповідей на питання суду та учасників справи.

Суд вважає неправомірним посилання експерта у своєму висновку на те, що «…в постанові КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2013 № 1078, чітко не викладено трактування норми законодавства, а трактування норм законодавчих актів виходить за межі компетенції експерта…». Крім того, такий Порядок було затверджено в 2003 році КМУ, а не в 2013 році.

Водночас, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиціїУкраїни 26.12.2012 року № 1950/5), під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

При цьому, суду не зрозуміло, які саме питання, які необхідно було вирішити експерту, виходили за межі її спеціальних знань і стосувались «питань права і оцінки законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами», як те вказано у висновку.

Водночас, експертом не було повідомлено суду про неможливість проведення експертизи через відсутність у експерта знань або без залучення інших експертів.

Надання експертом двох варіантів розрахунків, при чому необґрунтованих, враховуючи дослідницьку частину висновку, обґрунтовано ставить під сумнів його правильність.

Із висновку експерта та наданих нею пояснень в засіданні вбачається, що під час проведення експертного дослідження в розрахунках експертом були застосовані сплачені суми аліментів відповідачем, зокрема із банківськими комісіями, що є неправомірним, а також невірно визначені дати проведення сплат, що в свою чергу вплинуло і на визначення періоду виникнення заборгованості, і її розміру.

Таким чином, суд не погоджується із висновком судово-економічної експертизи № 1629/19-21 від 30.05.2019, оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить матеріалам справи, враховуючи вищевикладене та нижченаведене.

Щодо вимог позивача про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, то суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 %.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц (провадження № 61-5305 св 18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, враховуючи встановлені судом обставини, визначаючи розмір пені за порушення відповідачем строків сплати аліментів, судом встановлено наступне:

ПеріодНарахована сума аліментівОСОБА_5 простроченняКіль-кість днівСумаРозмірЗаборгованість
нараху-ваннядо сплатитермін сплатисплати аліментівпростро-ченняЗаборгова-ностінеус-тойкипо неустойці (грн.)
(грн.) Перший деньОстанній деньсплатипо аліментах(%)визначається
простро-ченняпрострочення/алімен-тів, добутком
дата сплатидн. (8*9*10)
1
з 29.10.201349.9530.09.201301.11.201319.01.20147949.951.0039.46
.11.2013516.0031.11.201301.12.201319.01.201449467.051.00228.85
01.12.201322.02.20148348.951.0040.63
.12.2013516.0031.12.201301.01.201422.02.201452516.001.00268.32
.01.2014516.0031.01.201401.02.201422.02.201421151.051.0031.72
01.02.201408.03.201435364.951.00127.73
.02.2014516.0028.02.201401.03.201408..421.0011.09
01.03.201407.04.201437357.581.00132.30
.03.2014516.0031.03.201401.04.201407.04.20146159.821.009.59
01.04.201407.05.201436356.181.00128.22
.04.2014516.0030.04.201401.05.201407.05.20146158.231.009.49
01.05.201410.06.201440357.771.00143.11
.05.2014516.0031.05.201401.06.201410.06.20149156.641.0014.10
01.06.201410.07.201439359.361.00140.15
.06.2014516.0030.06.201401.07.201410.07.20149158.041.0014.22
01.07.201410.08.201440357.961.00143.18
.07.2014516.0031.07.201401.08.201410.08.20149159.441.0014.35
01.08.201406.09.201436356.561.00128.36
.08.2014516.0031.08.201401.09.201406.09.20145160.841.008.04
01.09.201408.10.201437355.161.00131.41
по 18.09.2014309.6030.09.201401.10.201408.10.20147162.241.0011.36
01.10.201409.11.201439147.361.0057.47
5519.55 5519.55 1833.17

Таким чином, пеня за порушення відповідачем строків сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 становить 11 269, 41 гривень.

Враховуючи клопотання відповідача та його представника про зменшення розміру пені, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач у шлюбі не перебуває, на утриманні має двох дітей: малолітню - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на яких сплачує на підставі судових рішень. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.10.2006 по справі № 2-3610/06 з відповідача на користь ОСОБА_7 з 25.07.2006 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_8 в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Також на підставі судових рішень з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої Дар`ї стягуються аліменти з 29.10.2013, які рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2019 по справі № 127/686/19, яке набрало законної сили 23.05.2019 згідно постанови Вінницького апеляційного суду, збільшені до 1 300, 00 гривень щомісячно.

Вищевказана інформація є публічно доступною, розміщена в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України.

Також судом прийнято до уваги, що мати відповідача ОСОБА_9 , 1951 року народження, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим потребує не лише сторонньої допомоги, але й матеріальної, хоча й має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. (т. 1 а.с. 110-111)

Згідно положень ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Також, відповідно до ч. 1 ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Тому, при визначені матеріальних можливостей відповідачасудом прийнято до уваги його обов`язок утримувати матір, яка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, а також обов`язок нести витрати на матір, викликані її хворобою та її немічністю. В той же час, судом прийнято до уваги, що відповідачем не надано суду доказів розміру витрат, які він здійснює на свою матір.

Також, судом прийнято до уваги, що відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання, у зв`язку із чим отримує пенсію по інвалідності, розмір якої є змінюваним і за останній рік становить: за січень - лютий 2019 року по 425, 00 гривень; за березень 2019 року 1630, 09 гривень; за квітень 2019 року 1630, 08 гривень; за травень - червень 2019 року по 390, 00 гривень; за липень 2019 року 893, 00 гривень, що підтверджується довідкою № 1275, виданою 06.08.2019 УПФУ м. Вінниці. (т. 3 а.с. 229-230)

Згідно із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 , одержаних судом на виконання судового рішення з ГУ ДПС у Вінницькій області 11.10.2019, довідки про доходи, виданої ТОВ «Будспец монтаж» 07.08.2019, відповідач отримує щомісячно заробітну плату на ТОВ «Будспец монтаж», яка становить близько 2 000, 00 гривень на місяць. Крім того, відповідач отримує від ТОВ «Ранок» додаткове благо. (т. 3 а.с. 231, т. 4 а.с. 13, 33) При цьому судом прийнято до уваги, що інформація про дохід відповідача, надана ГУ ДПС у Вінницькій області, містить розмір його доходу поквартально, а не щомісячно.

Таким чином, проаналізувавши дохід відповідача, враховуючи його матеріальне становище, а також виходячи із принципів розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про можливість зменшення пені за порушення відповідачем строків сплати аліментів до 50 %, тобто до 5 634, 53 гривень.

Суд вважає, що за вищевказаних обставин, стягнення з відповідача 100 % неустойки мало б для останнього непомірний тягар. На думку суду, визначений розмір неустойки є достатнім для сприяння належному виконанню відповідачем своїх зобов`язань, стимулювання його до належної поведінки і є достатнім майновим покарання за невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь індексації аліментів, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 184 СК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Хоча на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вищевказаною нормою Сімейного кодексу України було передбачено індексацію аліментів, однак спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято. Тому, застосуванню підлягав Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», застосовуючи аналогію закону. На що також звернув увагу Верховний Суд України в постанові від 06.11.2013 у справі № 6-113цс13.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», який набрав чинності 12.06.2016, внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яким доповнено частину 1 статті 2 абзацом 7, статтю 5 частиною 7, статтю 9 після частини 1 новою частиною.

Таким чином, згідно абз. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 7 ст. 5 цього Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст. 4 вищевказаного Закону обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі Правила).

Так, відповідно до вищевказаних Правил, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із п. 2 Правил, в редакції чинній станом на 15.03.2018, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 1-1 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМУ № 77 від 11.02.2016, який застосовується з 01.01.2016, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015, ВВР, 2016, № 5, ст. 50, який набрав чинності з 01.01.2016, до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими величину індексу споживчих цін змінено із 101 відсотка на 103 відсотка.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п. 13 Правил спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладене, на момент виникнення спірних правовідносин, індексації підлягали аліменти визначені судом у твердій грошовій сумі у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлювався в розмірі 101 відсотка, а після внесення змін до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Правил - лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Згідно із п. 10-4 Правил, в редакції із внесеними згідно з Постановою КМ № 77 від 11.02.2016, який застосовується з 01.01.2016, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі». При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Також судом приймається до уваги, що якщо розмір аліментів не перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в повному розмірі. Якщо ж розмір аліментів перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, то вони індексуються в розмірі цього прожиткового мінімуму.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом встановлено наступне:

1)по рішенню суду від 16.10.2014 по справі № 127/20216/14-ц:

Період розрахунківАліменти без індексації, грн.Коефіцієнт індексації (приріст)Прожитковий мінімум, грн.Сума індексації, грн.Аліменти з індексацією, грн.
123456
09.2014213,29 1218,00 213,29
10.2014551,00 1218,00 551,00
11.2014551,00 1218,00 551,00
12.2014551,002,41218,0013,22564,22
01.2015551,004,31218,0023,69574,69
02.2015551,007,51218,0041,33592,33
03.2015551,0010,81218,0059,51610,51
04.2015551,0016,71218,0092,02643,02
05.2015551,0029,31218,00161,44712,44
06.2015551,0047,41218,00261,17812,17
07.2015551,0050,61218,00278,81829,81
08.2015551,0050,61218,00278,81829,81
09.2015551,0050,61378,00278,81829,81
10.2015551,0050,61378,00278,81829,81
11.2015551,0050,61378,00278,81829,81
12.2015551,0050,61378,00278,81829,81
01.2016551,0052,91378,00291,48842,48
02.2016551,0052,91378,00291,48842,48
03.2016551,0052,91378,00291,48842,48
04.2016551,0052,91378,00291,48842,48
05.2016551,0052,91450,00291,48842,48
06.2016551,0061,81450,00340,52891,52
07.2016551,0061,81450,00340,52891,52
08.2016551,0061,81450,00340,52891,52
09.2016551,0061,81450,00340,52891,52
10.2016551,0061,81450,00340,52891,52
11.2016551,0061,81450,00340,52891,52
12.2016551,0068,41600,00376,88927,88
01.2017551,0068,41600,00376,88927,88
02.2017551,0068,41600,00376,88927,88
03.2017551,0074,81600,00412,15963,15
04.2017551,0074,81600,00412,15963,15
05.2017551,0074,81684,00412,15963,15
06.2017551,0081,21684,00447,41998,41
07.2017551,0081,21684,00447,41998,41
08.2017551,0081,21684,00447,41998,41
09.2017551,0086,91684,00478,821029,82
10.2017551,0086,91684,00478,821029,82
11.2017551,0086,91684,00478,821029,82
12.2017551,0092,71762,00510,781061,78
Всього21702,29 11482,3231093,01
2)по рішенню суду від 20.03.2018 по справі № 127/23057/17:

Період розрахунківАлімен-ти без індекса-ції, грн.Коефі-цієнт індексації (приріст)Прожит-ковий мінімум, грн.Сума індекса-ції, грн.Аліменти з індекса-цією, грн.Розмір підняття алімен-тів, грн.Різниця між підняттям аліментів і індекса-цією, грн. (8=5-7)
12345678
по 16.01.2018 з 17.01.2018288,00 483,87 92,7 1762,00 510,78 1061,78 449,00 289,91
02.20181000,0092,71762,00510,781061,78449,0061,78
03.20181000,0099,21762,00546,591097,59449,0097,59
04.20181000,0099,21762,00546,591097,59449,0097,59
05.20181000,0099,21762,00546,591097,59449,0097,59
06.20181000,0099,21762,00546,591097,59449,0097,59
07.20181000,0099,21841,00546,591097,59449,0097,59
08.20181000,0099,21841,00546,591097,59449,0097,59
09.20181000,0099,21841,00546,591097,59449,0097,59
10.20181000,0099,21841,00546,591097,59449,0097,59
11.20181000,00107,21841,00590,671141,67449,00141,67
Всього 10771,87 5984,9612045,95 1274, 10

Таким чином, розмір індексації аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року (включно) становить 12 756, 42 гривень (11 482, 32 гривень + 1 274, 10 гривень).

Судом прийнято до уваги, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі разом із сумою індексації не перевищував 50 % грошового доходу платника аліментів.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчих проваджень, оглянутих та досліджених в судовому засіданні, вбачається, що роботодавцем відповідача індексація аліментів не проводилась.

Водночас, судом прийнято до уваги те, що відповідачем було сплачено на користь позивачки на виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 05.12.2017 по даній справі, яке в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018, в рахунок пені та індексації аліментів 4 463, 98 гривень, що підтверджується довідкою, виданою в.о. начальника Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, і було визнано учасниками справи в ході розгляду справи, зокрема вказано позивачем у її заяві про збільшення позовних вимог від 22.12.2018. (т. 3 а.с. 27, 101-102) Дані грошові кошти залишились в розпорядженні позивачки. Тому, суд вважає за необхідне врахувати ці кошти, із розрахунку по 50 %, у визначений судом розмір неустойки та індексації аліментів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за порушення відповідачем строків сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 3 402, 54 гривень (5 634, 53 гривень 2 231, 99 гривень) та індексація аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року (включно) в сумі 10 524, 43 гривень (12 756, 42 гривень 2 231, 99 гривень).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалах від 28.11.2018 та від 27.12.2018 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливостінадання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи в заявах по суті, заслухавши пояснення надані учасниками справи в ході розгляду справи, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а також виходячи із принципів розумності та справедливості при даних обставинах, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 індексації аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року в сумі 10 524, 43 гривень та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 3 402, 54 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, враховуючи їх необґрунтованість та недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 640, 00 гривень, що підтверджується квитанцією № 99463 від 18.04.2017. (т. 1 а.с. 27)

Тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 430, 98 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (67, 34 %). Решту судового збору 209, 02 гривень слід залишити за позивачкою.

В ході розгляду справи, позивачем неодноразово збільшувались позовні вимоги. На час прийняття збільшених позовних вимог до розгляду судом позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Тому, враховуючи положення ч. 1 і ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 949, 22 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (67, 34 %).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Судом встановлено, що відповідачем за проведення судової економічної експертизи сплачено 5 720, 00 гривень, що підтверджується актом здачі-прийняття висновку експерта від 29.01.2019 та квитанцією від 19.03.2019. (т. 3 а.с. 182, 194)

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи положення п. 2 ч. 3 ст. 133, ст. 139 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати пов`язані із проведенням економічної експертизи в сумі 1 868, 15 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Решту витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, в сумі 3 851, 85 гривень, слід залишити за відповідачем.

Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Тому, враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд звільняє відповідача від обов`язку сплачувати позивачці судовий збір в сумі 430, 98 гривень, а з позивача, в такому разі, на користь відповідача підлягають стягненню витрати пов`язані із проведенням економічної експертизи в сумі 1 437, 17 гривень (1 868, 15 гривень 430, 98 гривень).

Відповідач від розподілу витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу, відмовився в засіданні і просив залишити дані витрати за ним.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 155, 180, 181, 184, 196 СК України, ст.ст. 12, 15, 16, 549 ЦК України, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, ст.ст. 2, 4, 5, 11-13, 76-83, 89, 110, 133, 141, 229, 235, 239, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 індексацію аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2018 року в сумі 10 524, 43 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 3 402, 54 гривень.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 по 31.09.2017 в сумі 6 754, 02 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 949, 22 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 1 437, 17 гривень.

Витрати на проведення експертизи в сумі 3 851, 85 гривень залишити за ОСОБА_1 .

Судовий збір в сумі 209, 02 гривень залишити за ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Рішення суду складено 18.12.2019.

Суддя: