Справа №473/2850/19
2/705/2059/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року місто Умань Черкаської області

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Кормана О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.04.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2019 року має заборгованість 13263,22 грн., яка складається з наступного: 446,24 грн. заборгованість за кредитом; 9609,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 607,77 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк».

На цих підставах просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 13263,22 грн. за кредитним договором № б/н від 22.04.2011 року; судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою судді від 15.11.2019 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень.

Копію ухвали судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками, відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи те, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернуто на адресу суду, нерозбірливо вказано дату вручення поштового відправлення, суддею було здійснено відстеження поштового відправлення на офіційному веб-сайті Укрпошти. За результатами відстеження встановлено, що відповідач отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками 30.11.2019 року.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір 22.04.2011 року.

Судом встановлено, що 22.04.2011 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі по тексту Анкета-заява). У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на те, яку саме кредитну картку погодився оформити відповідач, не узгоджено кредитний ліміт за такою карткою, у Анкеті-заяві відсутні умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору.

З наданих до суду доказів неможливо встановити, чим керувався позивач, зазначаючи у позовній заяві, що відповідач отримав кредит саме в розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, якщо Анкета-заява не містить посилань на кредитний ліміт та вид картки.

До позовної заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.

При цьому, до позовної заяви не додані документи, які підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 22.04.2011 року відповідач виявив бажання оформити кредитну картку «Універсальна» та ознайомився з тими Тарифами, Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяги з яких долучено до позовної заяви.

Розрахунок заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви, не підтверджено жодним первинним документом. Крім того, не містить посилань на відомості, які б дали змогу ідентифікувати особу, відносно якої такий Розрахунок складений, так як суд допускає існування і іншої фізичної особи з такими ж прізвищем, ім`ям та по батькові, яка 22.04.2011 року також могла укласти з банком певного виду договір.

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які позивач сам надав до позовної заяви та посилається на них в обґрунтування позовних вимог, датою укладення договору є дата отримання Карти, зазначеної у заяві.

У матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б вказували на факт отримання відповідачем кредитної картки та підтверджували дату її отримання. Тобто, позивач взагалі не підтвердив доказами, що Договір між банком та клієнтом був укладений.

Враховуючи те, що позивач не підтвердив доказами факт укладення кредитного договору, фактичне отримання відповідачем кредитних коштів, тому суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.

Відповідно, не підлягають стягненню і заборгованість по процентам, пенею, комісією та штрафи, так як не підтверджено сам факт укладення кредитного договору.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 19, 141, 76-81, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю в позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О.В.Корман