УХВАЛА

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа №488/2804/17

провадження № 61-21245ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року та на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство», Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту, скасування запису в державному реєстрі, витребування земельної ділянки у придатному для використання стані,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року позовні вимоги задоволено в частині визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8.2 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 25 квітня 2008 року №23/44; визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на спірну земельну ділянку, а також скасовано державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким задоволено позовну вимогу про витребування земельної ділянки у придатному для використання стані. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року та на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на скрутне матеріальне становище та значну суму судового збору.

Вивчивши дану заяву, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

До касаційної скарги додано довідку Миколаївського управління ГУ ДПС в Миколаївській області від 18 листопада 2019 року №755/14-29-50-08-01-19 про отримання ОСОБА_1 доходів за третій та четвертий квартали 2018 року, перший та другий квартали 2019 року, тобто за період з липня 2018 року до червня 2019 року. Касаційну скаргу подано в листопаді 2019 року. Відомостей про доходи скаржника за період з липня 2019 року до жовтня 2019 року до касаційної скарги не додано. Оскільки подані скаржником докази не відображають в повній мірі доходи скаржника за період з листопада 2018 року до жовтня 2019 року, то така заява задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач звернувся до суду в 2017 році з позовом про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним акту та витребування земельної ділянки, тобто, з вимогами майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, для обчислення судового збору за подання касаційної скарги необхідно обчислити, який судовий збір підлягав сплаті за подання позовної заяви.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення до суду за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами статті 6 цього ж закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Отже, за дві вимоги немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі по 1600 грн за кожну.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з правилами частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається в позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Тексти оскаржуваних судових рішень не містять відомостей про оціночну вартість спірної земельної ділянки.

У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (частина друга статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе визначити судовий збір, який підлягав сплаті до суду першої інстанції за позовну вимогу майнового характеру про витребування майна, у розмірі 2000 грн з урахуванням наслідків, зазначених у частині другій статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви, становив в загальному 5200 грн.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги. Відтак, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 10400 грн, оскільки рішення суду оскаржуються в повному обсязі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року та на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш