ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1380/18
Провадження № 22-ц/4820/62/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю: учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №671/1380/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року (суддя Павлова А.С.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 12 серпня 2017 року ОСОБА_4 спричинив ДТП, в результаті якої він отримав тілесні ушкодження. Вироком Волочиського районного суду від 02.03.2018 року по вказаному факту ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину.

Зазначав, що з отриманими тілесними ушкодженнями з 12 по 14 серпня 2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Волочиській ЦРЛ, з 14 серпня по 08 вересня 2017 року - в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні, а з 12 вересня 2017 року по 30 березня 2018 року - на амбулаторному лікуванні. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями йому призначена 2 група інвалідності.

Посилається на те, що в результаті ДТП йому спричинені моральні та фізичні страждання, які призвели до негативних змін у його житті, він був змушений проводити значну частину часу у лікувальному закладі. Вказував, що наслідки ДТП, вчиненого з вини відповідача досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили йому моральні страждання.

Звертаючись до суду, просив суд стягнути з ОСОБА_4 100000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 84000 грн. завданої моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 592 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом не було враховано можливість отримання відшкодування моральної шкоди за рахунок страховика, вини потерпілого, що потягло до отримання тілесних ушкоджень, припинення деліктних зобов'язань щодо відшкодування та причин і умов, які призвели до ДТП, якою завдана шкода позивачу.

ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно з вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання. Вирок набрав законної сили 03 квітня 2018 року (а.с. 20-21).

Згідно з вироком встановлено, що ОСОБА_4 12.08.2017 близько 05:50 год., перебуваючи за кермом автомобіля марки «HYUNDAI MATRIX», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався автодорогою Р-48 «Кам'янець-Подільський - Білогір'я», у напрямку від смт. Сатанів Городоцького району до смт. Війтівці Волочиського району. ОСОБА_4 під час руху, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», «д», 10.1, 11.1, 11.3, 12.3 ПДР не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, втратив здатність постійно та безпечно контролювати рух транспортного засобу, поблизу церкви у с. Соломна Волочиського району, допустив неуважність та не переконався у безпечності власних дій під час зміни напрямку руху, не врахував ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, не давши дорогу зустрічному транспорту, на заокругленій вправо ділянці автодороги, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-21101», під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП водій автомобіля «ВАЗ-21101» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 1-2-го ребер по біляхребетній лінії зліва та 3-8-го ребер попідпахвиній лінії зліва, після травматичної підшкірної емфіземи зліва та лівобічного гемотораксу, переломів кісток тазу в ділянці лобкової та сідничної кістки, які згідно з висновком експерта № 160 від 02.10.2017, за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу могли спричинити загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також - незалежно від вини заподіювача шкоди, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням транспортних засобів.

Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач в результаті ДТП отримав ряд тілесних ушкоджень, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, у зв'язку з якими він тривалий час перебував на лікуванні.

Вказані ушкодження здоров'я потягнуло за собою заподіяння потерпілому моральної шкоди, яка полягає у порушенні його звичайного способу життя, нормальних життєвих зв'язків, у фізичному болю та стражданнях, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу діями відповідача ОСОБА_4 в сумі 84 000 грн., суд першої інстанції правильно виходив з тривалості та глибини моральних страждань, яких зазнав позивач, ступеня вини заподіювача шкоди та вимог розумності та справедливості.

Разом з тим, стягуючи всю суму заподіяної моральної шкоди, суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права. І в цій частині, є підставними доводи апеляційної скарги.

Обов'язок страховика відшкодувати у разі настання страхового випадку в межах страхових сум шкоду, заподіяну внаслідок ДТП здоров'ю третьої особи встановлений вищенаведеним пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_5 просив відшкодувати заподіяну йому внаслідок ДТП моральну шкоду саме у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «ПРОСТО-Страхування»» згідно з Полісом АК №4026052 від 18.04.2017 року.

Позивачу ОСОБА_5 Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-Страхування» було виплачено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю в розмірі 66714 грн. 37 коп. (а.с. 52, 54-55). Відповідно, 5% від страхової виплати становить 3335 грн. 72 коп. А тому, в межах цієї суми відповідальність з відшкодування завданої ОСОБА_5 моральної шкоди повинна нести страхова компанія.

У зв'язку з викладеним оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає зміні, а розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди - зменшенню до 80 664 грн. 28 коп. ( 84 000 - 3335,72 ).

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення судового збору підлягає також зміні та судовий збір, стягнутий з ОСОБА_4 на користь держави, підлягає визначенню в розмірі 568 грн. 49 коп.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на наявність письмової заяви позивача про те, що він не буде мати претензій матеріального та морального характеру і не буде звертатись до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 Оскільки, як визначено положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо вини потерпілого у отриманні ним внаслідок ДТП тілесним ушкоджень, посилаючись на порушення ОСОБА_5 ПДР. Оскільки ні рапорт, адресований начальникові Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, ні інформація, викладена в мережі інтернет, на які посилається апелянт, не є належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_5 ПДР.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України у разі, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та судового збору змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди до 80 664 грн. 28 коп. та судового збору, стягнутого з ОСОБА_4 на користь держави, до 568 грн. 49 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2019 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригінало м: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Павлова А.С. Провадження № 22-ц/4820/62/19

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 30