Справа № 183/4326/18
№ 2/183/694/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 то Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» про стягнення заборгованості з орендної плати, -

в с т а н о в и в:

19.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро», в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за орендною платою у розмірі 40724,62 грн., пеню у розмірі 77,38 грн., 3% річних у розмірі 63,60.

Позов обґрунтований тим, що позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2018 рок, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Спіренковою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 282, належить земельна ділянка площею 3,7600 га, кадастровий номер :02:015:0391, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зазначену земельну ділянку позивач успадкував після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а той успадкував цю земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130263, що був виданий 09.12.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією.

2003 році між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» був укладений Договір оренди земельної ділянки, який 21.03.2005 року був зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-05-126-01489.

На виконання укладеного договору оренди ОСОБА_2 в день підписання договору оренди передав у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку терміном на 4 роки 11 місяців 29 днів, тобто до 22 березня 2010 року.

Відповідач зобов`язався сплачувати щороку позивачеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 % від грошової оцінки землі, що становило 475,10 грн., а також Орендар гарантував продаж Орендодавцю зерна різного ті іншої сільськогосподарської продукції і надавати послуги.

Крім того, сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки.

Між тим, позивач наполягає на тому, що починаючи з 2006 року орендна плата за користування земельною ділянкою жодному її власнику не виплачувалася, тому він, набувши право власності, в порядку спадкування, у відповідності до приписів ч.1,3 ст. 148-1 ЗК України, повідомив відповідача про зміну власника земельної ділянки та заміну сторони у зобов`язанні, а також про необхідність погашення заборгованості.

Станом на 22.06.2018 року його вимога не була виконана, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у зазначеному вище розмірі.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року ОСОБА_3 відкрите спрощене позовне провадження по справі (а.с. 36-38).

Відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження, яка залишена без задоволення постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.09.2019 року (а.с. 70-72).

В зв`язку з закінченням повноважень судді Майної, справа передана в провадження судді Сороки О.В.

У відзиві на позов відповідач наполягав на тому, що з моменту укладення договору оренди відповідачем сплачувалася орендна плата стороні договору, тобто ОСОБА_2 . Відповідач наполягає на тому, що не використовував земельну ділянку після закінчення тепер міну договору оренди, тобто після 22 березня 2010 року, спадкоємці не виявили бажання продовжувати орендні правовідносини з їх підприємством, докази виплати орендної плати в період дії договору оренди були знищені, тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову , а також наполягав на застосуванні позовної давності.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, представник відповідача просив відкласти розгляд справи, однак його неявка судом визнана не поважною.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130263, що був виданий 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, у відповідності до якого ОСОБА_4 являвся власником земельної ділянки площею 3,760 га, кадастровий номер :02:031:0187, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

У 2003 між ОСОБА_4 та ТОВ АФ «ОлімпексАгро» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 3,760 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який був зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 21 березня 2005 року, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04-05-126-01489 (а.с.18-19).

Відповідно до умов договору, ОСОБА_4 передав відповідачеві в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,760 га терміном на чотири року одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту його державної реєстрації. Відповідач зобов`язався сплачувати щороку позивачеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 % від грошової оцінки землі, що становило 475,10 грн., а також Орендар взяв на себе зобов`язання щороку нараховувати додаткову орендну плату у відробітковій формі у вигляді надання послуг на суму 100 грн. та щороку нараховувати додаткову орендну плату у грошовій формі орендодавцю, що є пенсіонером, на суму 100 грн.

Крім того, сторонами договору було погоджено, що у змін законодавством мінімальної орендної плати, та у разі індексації законодавством грошової оцінки землі, орендар також повинен підняти вартість орендної плати шляхом видання наказу без внесення доповнень до Договору оренди (а.с. 18,19).

Доказів виплати орендної плати ОСОБА_4 суду не подано.

07 вересня 2009 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у відповідності до якого останній успадкував після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянку площею 3,760 га, кадастровий номер :02:031:0187; що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 15).

В свою чергу ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкував зазначену вище земельну ділянку, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 01.06.2018 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального окргу Спіренково. Н.М., зареєстроване в реєстрі за № 282 (а.с. 13), а також витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14).

18.06.2018 року позивач в особі свого представника звернувся до ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» з вимогою про погашення заборгованості по орендній платі та повергнення земельної ділянки (а.с. 28-31).

Доказів виконання такої вимоги сторонами не подано.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Умовами укладеного договору між спадкодавцем ОСОБА_4 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» визначені строк виплати орендної плати: у грошовій формі щорічно до 30 грудня кожного місяця.

Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає розмір орендної плати у грошовій формі 1,5% від грошової оцінки землі, а також передбачає збільшення розміру орендної плати на підставі рішення орендаря прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати та у разі індексації законодавством грошової оцінки.

Позивачем суду подано довідку про зміну нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на території Василівської сільської ради в період з 2012 року по 2018 рік включно (а.с. 21).

Так само суду надано наказ ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» про встановлення з 01.01.2016 року розміру річної орендної плати (а.с. 32).

Позивачем надано довідку щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 2012 року по 2018 рік (а.с. 21).

П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Частина 1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті.

Зазначений вище договір оренди містить умови, якими передбачено, що у разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідачем не оспорювалася правомірність набуття позивачем права власності на земельні ділянки, отримані ним у спадщину.

Між тим, момент набуття права власності, в даному випадку, для добросовісного та обов`язкового виконання умов договору оренди, має суттєве значення.

В силу ст.1297 ЦК України спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із частини першої статті 770 ЦК України вбачається, що до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця, у разі зміни власника речі, переданої у найм.

Таким чином, якщо договором оренди земельної ділянки не передбачено припинення договору у зв`язку із смертю власника земельної ділянки, то до спадкоємця переходять права (в тому числі отримання орендної плати) та обов`язки такого орендодавця, а договір оренди земельної ділянки не перериває своєї дії.

Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди щодо такої земельної ділянки.

Таким чином, смерть фізичної особи наймодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов`язки за договором оренди, якщо інше не передбачено у самому договорі.

Згідно ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так, частиною 6 ст. 33 цього Закону передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки.

Це положення узгоджується з приписами ст. 764 ЦК України, відповідно до якої, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Тобто, в даному випадку, законодавець передбачив можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом місяця після закінчення строку договору.

Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку 03 квітня 2018 року, внаслідок чого у нього, як у спадкоємця, виникло право вимоги виконання умов підписаного зі спадкодавцем договору оренди, в тому числі виплати орендної плати за весь період користування земельною ділянкою.

Відповідачем не подано належних та допустимих доказів про припинення договору оренди, про його розірвання, як і не подано доказів про повернення земельної ділянки її власнику за закінченням терміну дії договору оренди. Зважаючи на відсутність заперечень щодо продовження дії договору оренди з боку спадкоємця спочатку ОСОБА_5 , а потім і позивача, укладений між сторонами договір вважається таким, що був автоматично продовженим на попередніх договірних відносинах, на той самий строк без укладення нового договору.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, в якості штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12,76-82,89,141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 то Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» про стягнення заборгованості з орендної плати, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Агрофірми «Олімпекс-Агро», () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з орендної плати за період з 2010 рік по 2018 рік у розмірі 40724,62 грн., пеню у розмірі 77,38 грн., 3% річних у розмірі 63,60 грн., що разом становить 40865,60 грн. (сорок тисяч вісімсот шістдесят п`ять гривень, 60 копійок)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Агрофірми «Олімпекс-Агро», () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.