Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника відповідача Трикоза Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» про визнання договору недійсним.

Позивач в позові посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 5,500 га, кадастровий номер :01:001:0001, яка розташована на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018 року, яка належала його батьку ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 липня 2013 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,500 га, кадастровий номер :01:001:0001 між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» та ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі 27.12.2014 року за № 8335471.

Позивач зазначає, що з його батько - ОСОБА_2 з відповідачем договору не укладав та не підписував його, тому звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,500 га, кадастровий номер :01:001:0001, укладений 05 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Овен».

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача надано до суду заяву в якій він прохав розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, а саме зазначила, що ОСОБА_2 отримував в повному обсязі орендну плату, будь-яких претензій з його боку щодо неукладення спірного договору за ввесь цей час не надходило. Тому прохала відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги за наступних підстав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,4600 га, кадастровий номер :01:001:0001, яка розташована на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018 року, яка належала його батьку ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

05 липня 2013 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,500 га, кадастровий номер :01:001:0001 між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» та ОСОБА_2 (а. с. 46-50).

Згідно висновку експерта № 3669-19 від 27 вересня 2019 року складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_2 у договорі оренди земельної ділянки площею 5,65 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, укладеному 05.07.2013 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (а. с. 99-106).

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Стаття 203 цього ж Кодексу визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину , до яких відповідно до ч. 1-6 статті відноситься: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 05 липня 2013 року було укладено без вільного волевиявлення ОСОБА_2 , як сторони договору, тому вказаний договір необхідно визнати недійсним.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. та сплачена сума за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 7 536 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 135, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,640 га, кадастровий номер :01:001:0001, укладений 05 липня 2013 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» ().

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», (51100, Дніпропетровська область, смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 2) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ):

-сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.;

-сплачені витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 7 536 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 грудня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук