Справа №:753/4637/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, заяву про залишення без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

09 березня 2019 року Дарницьким районним судом міста Києва постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

11 червня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

12 вересня 2019 року представник відповідача - ОСОБА_3 подала до суду про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи тим, що у позивача ПАТ «Українська інноваційна компанія» не мала правових підстав для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який укладено 21 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 .

Представник позивача - адвокат Покровська О.Ю. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, вважає подану заяву безпідставною та необґрунтованою, оскільки до позову долучено докази, які підтверджують правовий статус позивача як юридичної особи.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.п.4 п.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меншаков проти України» №377/02 п.52 рішення від 08.04.2010, суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За містом положень п.1 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

В силу статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

При цьому, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» має статус юридичної особи, тому в силу свого правового статусу наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за відсутності необхідних ознак для застосування положень п.1 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 257, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_2, яка подана до суду 12 вересня 2019 року вх.№57663/1, про залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі п.1 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я: