Справа № 296/8036/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Тузенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила суд ухвалити рішення, яким змінти розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на утримання дитини на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 27.06.2017р. у справі №296/1313/17, та стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18.05.2016р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.12.2014р. ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання доньки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2014р. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 27.06.2017р. у справі №296/1313/17 було змінено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00грн. щомісячно. З серпня 2018р. були внесені зміни до СК України щодо розміру аліментів та порядку їх стягнення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2019р. становить 2118,00 грн., тобто 50% від нього складають 1059,00 грн. На думку позивача, визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. вже не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, оскільки є меншим від мінімального гарантованого законом розміру. На переконання позивача, стягуваний розмір аліментів у твердій грошовій сумі має бути змінений на стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку відповідача. Позивач зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте має пристойний систематичний дохід, часто їздить за кордон, 07.05.2019р. придбав автомобіль марки FIAT DOBLO. Також у власності відповідача перебуває квартира за адресою його місяця проживання. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_4 має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, однак сплачує лише 1000грн. Крім того, позивач посилається на те, що на даний час вона не працює, не має фінансової можливості повноцінно утримувати доньку, яка потребує додаткових витрат на одяг, харчування та розвиток. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання дитини.

У відзиві ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнав. Не заперечував щодо свого виїзду до Польщі, зазначивши при цьому, що метою поїздки було зібрання документів для оформлення Карти Поляка. З приводу придбання автомобіля ОСОБА_4 зазначив, що він (автомобіль) є спільною сумісною власністю подружжя ( ОСОБА_4 і ОСОБА_6 ) та придбаний за кошти подаровані подружжю на весіллі, а також кошти дружини ОСОБА_6 , отримані на підприємстві. Наявність у ОСОБА_4 квартири, яка була подарована останньому його матір`ю ОСОБА_7 в 2010 році, на думку відповідача, не свідчить про покращення його матеріального становища. Також відповідач звертає увагу суду на те, що не відповідають дійсності посилання позивача про те, що вона не працює і немає фінансової можливості повноцінно утримувати свою доньку. При ухваленні судового рішення відповідач просив суд врахувати, що платник аліментів має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на обліку в закладі охорони здоров`я; дружина відповідача ОСОБА_6 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню трирічного віку; має непрацездатних батьків.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18.05.2016 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Матеріали справи свідчать, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від "27" червня 2017 р. у справі №296/1313/17 позов задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23.12.2014 року на користь ОСОБА_9 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням вирішено питання витрат на правову допомогу та судового збору (а.с.6-7).

Позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів, посилаючись: на внесені зміни до СК України щодо розміру аліментів та порядку їх стягнення; придбання відповідачем автомобіля; наявності у ОСОБА_4 трикімнатної квартири; неодноразові виїзди відповідача до Польщі; потребу дитини в додаткових витратах на одяг, харчування, розвиток.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду у складі Об"єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019р. у справі №632/580/17.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував та підтвердив факт виїзду ОСОБА_4 до Польщі, пояснивши, що такі поїздки були пов`язані із зібранням документів для оформлення Карти Поляка.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.10) свідчить про те, що квартира АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та проживає відповідач, належить останньому на праві приватної власності на підставі договору дарування №1179 від 21.05.2010р. Отже, на момент ухвалення судового рішення від 27.06.2017р.відповідач був власником квартири АДРЕСА_1 , що було враховано судом, а тому безпідставними є посилання ОСОБА_1 на наявність у відповідача вказаної квартири як на підставу зміни в сторону покращення матеріального становища платника аліментів у 2019 році.

У відзиві на позов ОСОБА_4 з приводу придбання автомобіля марки FIAT DOBLO пояснив, що він є спільною сумісною власністю подружжя ( ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ) та придбаний за кошти подаровані подружжю на весіллі, а також отриманих ОСОБА_6 за її основним місцем роботи, в обґрунтування чого подано виписки з картки ПриватБанку на ім`я ОСОБА_6 про рух коштів.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні докази про покращення або погіршення матеріального становища сторін. Так, з пояснень позивача та представників сторін встановлено, що сторони працюють неофіційно, відповідно довідки про дохід суду не надано, а тому не можливо з"ясувати об"єктивно матеріальне становище позивача та відповідача.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд також враховує, що платник аліментів має ще одну малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38), дружина відповідача ОСОБА_6 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку (а.с.37), наявність у платника аліментів непрацездатних батьків (а.с.53,54).

Поза увагою суду не може залишитись той факт, що в позовній заяві хоча й не зазначено, однак в судових засіданнях позивач вказала про наявність у дитини проблем зі здоров`ям, що свідчить про намагання останньої змінити підстави позову у спосіб, що суперечить ч.3 ст.49 ЦПК України.

Однак, з пояснень позивача, листа Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 Житомирської обласної ради №5431 від 26.11.2019р. вбачається, що стан здоров"я дитини погіршився ще до винесення судового рішення у справі №296/1313/17 від 27.06.2017р., відповідно, не може бути підставою для зміни розміру аліментів.

Довідка про стан здоров"я дитини ОСОБА_5 11.01.2011р., що не містить дати та номеру видачі, за своїм змістом не конкретизує періоду (часу) захворювання дитини, призначення лікарів відповідно до поставленого діагнозу (а.с.84).

Водночас, суд звертає увагу суду позивача на те, що хвороба дитини є підставою для заявлення вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не зазначено та не доведено, що у відповідача змінився матеріальний стан у бік покращення або погіршився її матеріальний стан чи стан здоров`я когось із них, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя В. П. Маслак