Справа № 331/3744/18
Провадження № 2-о /331/7/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за померлою ОСОБА_3 31.01.2018р.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що приблизно з 2011 року стала постійно проживати із своєю тіткою ОСОБА_3 в квартирі останньої за адресою м. Запоріжжя, пр. Преображенського (стара назва Радянський)АДРЕСА_1. Спільне проживання було викликано тим, що ОСОБА_3 була особою похилого віку, страждала на ряд хронічних захворювань та потребувала постійної сторонньої допомоги, проте інших родичів крім ОСОБА_1 не мала. Проживаючи разом мали спільний побут, вели спільне господарство та проживали однією сімєю. І хоча ОСОБА_1 і має власне житло в м. Запоріжжя, проте воно знаходиться в іншому мікрорайоні міста, та їй було важко щоденно їздити до тітки, яка потребувала постійної допомоги, через що було прийнято рішення про спільне проживання.

31.01.2018 року ОСОБА_3 померла, та ОСОБА_1, як єдина родичка та особа, що проживала із останньою за свій рахунок поховала тітку.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надала документи та просила допитати свідків.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_2, проте у заявниці відсутні документи на підтвердження факту родинних відносин із померлою.

Встановлення факту проживання із ОСОБА_3 однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини необхідне заявниці задля можливості успадкувати за ОСОБА_3 у четверту чергу спадкоємців за законом та оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Просила суд встановити факт проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за ОСОБА_3, яка померла 31.01.2018р.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами окремого провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у судове засідання на 15.08.2018 року на 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 та заявниця вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вивчивши матеріали справ, заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.01.2018 року у віці 90 років померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 01.02.2018р. серії І-ЖС № 414710.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 52113853 від 31.05.2018р., що заведена за померлою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2

Як пояснили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони проживають у багатоквартирному будинку за адресою м. Запоріжжя, пр. Преображенського, 29. В квартирі № 10 цього будинку приблизно 6-7 років тому оселилися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Під час особистого спілкування із вказаними особами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дізналися, що ОСОБА_1 є далекою родичкою ОСОБА_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживали разом однією сімєю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_3 та допомагала останній, оскільки остання в силу похилого віку та захворювань мала необхідність у постійній сторонній допомозі. Факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідки можуть засвідчити як із особистого спілкування із вказаними особами, так і з власних спостережень, оскільки часто бували в квартирі, де проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1, добре знали останніх та бачили їх побут.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає в багатоквартирному будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 22. Їй відомо, що в цьому ж будинку проживає ОСОБА_1, яку свідок знає майже 30 років. На протязі останніх 6-7 років ОСОБА_1 в цьому будинку зявляється дуже рідко, оскільки проживає за іншою адресою у звязку із доглядом за особою похилого віку. Де саме проживає ОСОБА_1 їй не відомо, але знає, що та переїхала до Хортицького мікрорайону м. Запоріжжя. Про факт не проживання ОСОБА_1 по вул. ОСОБА_9 окрім власних спостережень та слів заявниці також знає через те, що остання інколи зверталась до свідка з проханням поставити придбані продукти в холодильник, оскільки через непроживання навіть не включає в квартирі побутову техніку.

Відповідно до довідки голови квартального комітету від «22» квітня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. За вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає з 2011 року та переїхала в інше місце проживання у звязку із доглядом за людиною похилого віку.

Відповідно до квитанції № 2/1 від «02» лютого 2018 року ОСОБА_7 здійснено витрати на поховання ОСОБА_3 у сумі 16781 грн. 00 копійок.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п.-п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ОСОБА_10 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 2-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних спорів про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно до розяснень, що надані у ОСОБА_10 спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» нотаріус чи державна нотаріальна контора є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами (абзац 18 пункту 2). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (абзац 1 пункту 9).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням ст. ст. 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за ОСОБА_3, яка померла 31.01.2018р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко