Справа №705/4535/19
2/705/2268/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Гудзенко В.Л.

секретаря судового засідання Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , до Родниківської сільської ради, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Уманської міської ради, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Родниківської сільської ради про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про що 16 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис № 22 виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на 67/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Малолітня ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом. Ще при житті 12 квітня 2016 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області за реєстровим номером 12, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, він заповів своїй онуці - ОСОБА_2 . У встановлений законом термін та порядок ОСОБА_1 звернулася до Уманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на ім`я малолітньої ОСОБА_2 їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у спадкодавця не виникло право власності на вищезазначене майно, про що державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори 13.09.2019 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач вказує, що даний будинок в минулому належав повністю покійному, але за рішенням Маньківського районного суду від 10.11.1997 року частки були розподілені та за покійним було визнано 67/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Оскільки покійний був юридично не обізнаною людиною, то він вважав що рішення суду є правовстановлюючим документом та реєструвати його немає потреби, а тому за життя вищезазначене рішення суду зареєстровано не було, у зв?язку з чим і виникла вищезазначена ситуація. Тому позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 67/100 частин житлового будинку та господарських споруд що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 подала попередньо заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Родниківської сільської ради Уманського району в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Уманської міської ради подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина на 67/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 29.10.1997 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 33% домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , та за ОСОБА_3 визнано право власності на 67% домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 322/02-34 від 20.06.2018 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, проживав і був зареєстрований на день смерті в с. Родниківка Уманського району Черкаської області. На день його смерті в АДРЕСА_1 , залишився житловий будинок з надвірними спорудами, який рахується за ним в погосподарській книзі № 19, господарство № 0510-1. Згідно розпорядження Черкаської ОДА від 18.05.2016 року № 245 вулицю «Жовтнева» перейменовано на вулицю « АДРЕСА_1 ». На день смерті спадкодавець проживав разом з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ще при житті 12 квітня 2016 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області за реєстровим номером 12, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, він заповів своїй онуці - ОСОБА_2 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2019 року винесеної державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Діброви Л.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 після смерті її дідуся ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частину житлового будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкодавця не виникло право власності на вищевказане майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76-78, 81, 83, 141, 200, 206, 258, 264-265, 315, 318 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 67/100 частин житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко