Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гурової Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Великоновоселківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою. Обґрунтовувала свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1970 року. З моменту реєстрації шлюбу вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство та фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Але на момент смерті чоловіка вона була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а після його смерті з 25.01.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вона та її чоловік отримували пенсію за віком, розмір її пенсії на місяць складає 2625.60грн, а розмір чоловіка близько 6000грн., яка була постійним та основним джерелом для існування. До того ж вона є інвалідом ІІ групи безстроково, загальне захворювання з 1983 року. Вона зверталась до Великоновоселківського об`єднаного УПФУ у Донецькій області про отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено, тому як вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. Тому просила встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка.

Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягала.

Представник заінтересованої сторони Великоновоселківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час проведення судового засідання управління повідомлене належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 19.12.1970 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.15).

Згідно відмітки про місце проживання у паспорті серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 05.04.1995 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та 14.07.1999 року знято з реєстрації; 21.07.1999 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та 17.01.2005 року знято з реєстрації; 25.01.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Згідно відмітки про місце проживання у паспорті серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 з 26.05.1982 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха №1419 від 12.08.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також зареєстрований ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України №12119/03-4 від 18.11.2019 року ОСОБА_2 перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 24.12.2004 року з обліку знято у зв`язку зі смертю, виплату пенсії здійснено по 31.12.2004року (а.с.37-38).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник на момент смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Великоновоселківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Н.В. Писанець