Провадження № 2/161/4293/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року.

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 .

Покликається на те, що з відповідачем тривалий час не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинено. На даний час вини проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним, шляхів для відновлення шлюбних відносин немає.

Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не займається їх вихованням. В добровільному порядку вирішити питання по утриманню дітей вони не можуть.

Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який був укладений 28 вересня 1996 року, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2118 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка навчається в розмірі 2118 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, подав до суду відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 вересня 1996 року шлюб між сторонами зареєстрований 28 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1070 (а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 липня 2011 року ОСОБА_6 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком (а.с. 7).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_5 , при цьому зазначає у відзиві, що достатнім розміром аліментів на його думку для утримання двох дітей буде розмір ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, тобто, по 554 грн. 50 коп. на кожну дитину, не обґрунтовуючи, з якого розмірі заробітку (доходу) ним проведено даний розрахунок.

Частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, враховуючи прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1109 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, то слід зазначити, що з довідки № 445 від 04.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 навчається у Луцькому коледжі рекреаційних технологій та права на платній форми навчання (а.с. 14).

Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України)

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено в судом, то мати ОСОБА_1 - позивач по справі на даний час надає допомогу дочці, однак, її розмір є недостатнім. Натомість, батько ОСОБА_6 є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, обставини, які б свідчили про неможливість надання утримання, судом не встановлено.

Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син.

За змістом зазначених статей ОСОБА_1 має право звернутися з позовом до суду, але такий позов може бути поданий в інтересах повнолітньої дитини, на користь якого мають бути стягнуті аліменти.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а до стягнення з ОСОБА_2 підлягають аліменти на користь ОСОБА_6 , оскільки вона продовжує навчання, у розмірі 1109 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2019 року та протягом навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 80-182, 184, 191, 199, 200 СК СК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Луцька Волинської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем м. Луцька Волинської області, який зареєстрований 28 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1070 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Луцька Волинської області, ІНП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1 109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Луцька Волинської області, ІНП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на її утримання в розмірі 1 109 (одна тисяча сто дев`ять) грн.. щомісячно, починаючи з 06 листопада 2019 року, протягом навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Луцька Волинської області, ІНП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Луцька Волинської області, ІНП НОМЕР_3 в дохід держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.12.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська