Справа №295/6600/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України, третя особа ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_6, представника відповідача адвоката ОСОБА_7, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0005426 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 46589,96 грн. матеріальної шкоди та 3000000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що з вини ОСОБА_5, який перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3, сталася ДТП внаслідок якої позивач отримала ушкодження здоровя та перебувала на лікуванні в лікарні, у звязку з чим понесла витрати та була визнана потерпілою в кримінальному провадженні. Внаслідок вказаної ДТП позивач зазнала фізичного болю, втратила здоровя, їй була завдана психологічна травма, вона була вимушена істотно змінити організацію і спосіб свого життя.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 04.06.2018 року позовну заяву залишено без руху.

13.06.2018 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь 48989,39 грн. матеріальної шкоди та 300000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 14.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

09.08.2018 року від представника відповідача ФОП ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 до суду надійшов відзив з додатками, в якому він просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 09.11.2018 року цивільну справу прийнято до свого провадження.

В підготовчому засіданні 20.11.2018 року до учті у справі в якості співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське».

В судовому засіданні 06.12.2018 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України.

16.01.2019 року та 24.01.2019 року до суду від відповідача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України надійшли відзиви на позов, в яких представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову щодо МТСБУ та здійснити розгляд справи без участі представника МТСБУ.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити, а представник відповідача ФОП ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення позову.

Представники відповідачів ОСОБА_8 «СТ «Іллічівське», МТСБУ та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник МТСБУ у відзиві на позов просив розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно захистити свої права та інтереси.

Стаття 1187 ЦК України встановлює особливого субєкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України таким субєктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким субєктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки особа, яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч.1 ст.1172 ЦК України та ч.2 ст.1187 ЦК України.

Судом встановлено, що 19.08.2016 року о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_5, в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України керував технічно-справним автопоїздом «Renault», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Kron», номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. Покровської, поблизу будинку №159 у м. Житомирі в напрямку від вул. Парникової до вул. ОСОБА_9.

Порушуючи вимоги п.2.3 (б) ПДР України у вищезазначений день, час та місці ОСОБА_5, керуючи автопоїздом «Renault», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Kron», номерний знак НОМЕР_2, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п.12.4 зазначених Правил, в межах населеного пункту здійснював рух автопоїздом зі швидкістю понад 60 км/год, порушуючи п.12.1 зазначених Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та, як наслідок, виїхав на смугу зустрічного руху вул. Покровської та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_10, який рухався у зустрічному напрямку. В подальшому автопоїзд під керуванням ОСОБА_5, допустив зіткнення з автомобілем «ИЖ-2715», номерний знак 03973ВВ, який перебував у нерухомому стані, у правій смузі руху вул. Покровської у м. Житомирі, в напрямку руху від вул. ОСОБА_9 до вул. Парникової.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ИЖ-2715», номерний знак 03973ВВ, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: опіків ІІА-Б-ІІІ ступеню тулубу, обох верхніх та нижніх кінцівок, лівої сідниці, площею тіла ураження 42%, ран в ділянці верхніх кінцівок, закритого перелому кісток правого передпліччя, закритої черепно-мозкової травми крововиливів під тверду та мяку мозкові оболонки, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Так, необережні дії ОСОБА_5, які виразились в порушенні ним вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, перебували у прямому причинному звязку із створенням аварійної обстановки, з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно наданих доказів обвинувачений перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 з 29.07.2016 року, на час вчинення ДТП він керував автомобілем, що належав цивільному відповідачу та перебував у відрядженні тобто з основного місця роботи (м. Львів) був направлений для перевезення вантажу до м. Житомира, після вивантаження вантажу отримав розпорядження керівника чекати наступного дня для наступної поїздки, за цей період часу мав отримати добові. Усі ці обставини підтверджують, що обвинувачений та цивільний відповідач ФОП ОСОБА_3, на день вчинення кримінального правопорушення перебували у трудових відносинах, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки, яким є ФОП ОСОБА_3, згідно ст.1187 ЦК України повинен нести відповідальність за завдану шкоду.

Вищевказані обставини встановлені вироком Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2018 року по справі №295/529/17, а тому, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України не потребують доказування.

Вищезазначеним вироком суду визнано ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання, а також задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.05.2018 року, вищезазначений вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 скасовано, призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до полісів №№АЕ/8497061, АЕ/8497062 від 20.05.2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ОСОБА_8 «Страхове товариство «Іллічівське», де забезпеченими є вищезазначені транспортні засоби, якими 19.08.2016 року керував ОСОБА_5

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах, визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (далі Закон).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом предявлення позову безпосередньою до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року в справі №754/1114/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарняній установі з 20.08.2016 року по 10.11.2016 року та понесла витрати на придбання препаратів та ліків за призначенням лікарів на загальну суму 46596 грн. 96 коп., що підтверджується копіями фіскальних чеків, наявними в матеріалах справи та їх оригіналами, оглянутими в судовому засіданні, а тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволення в цій частині. Розмір понесених витрат позивача на придбання ліків на суму 48989,39 грн., як зазначено в заяві про уточнення позовних вимог, не підтверджується матеріалами справи.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України, зокрема, передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

З огляду на ту обставину, що потерпілій ОСОБА_2 спричинено глибокі фізичні страждання внаслідок отриманих травм під час ДТП, встановлення їй з 23.02.2017 року 2 групи інвалідності, враховуючи характер та обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнала ОСОБА_2, істотних вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, а саме необхідність тривалого лікування, перебування на лікарняному, робота лікарем в КУ ЖОДЛ з наслідками отриманих травм, та виходячи із засад розумності і виваженості, а також з огляду на обставини ДТП та встановлені в судовому засіданні факти, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ФОП ОСОБА_11 в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 46596 грн. 96 коп. та моральну шкоду в розмірі 300000 грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 3465 грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено до 29.01.2019 року.

Суддя: С.М. Полонець