Провадження №2-з/760/335/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_2. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю »СІТІЕСТЕЙТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та виселення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить усунути перешкоди в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачки з квартири.

Представник відповідачки звернувся до суду з заявою і просить вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на спірну квартиру.

Посилається на те, що позивач набув право власності на спірну квартиру в результаті електронних торгів, які були визнані недійсними.

Ухвалою суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ»СІТІЕСТЕЙТ» про витребування майна був накладений арешт на квартиру, однак після набрання рішенням суду законної сили даний арешт може бути знятий за позовом товариства.

Враховуючи ці обставини, а також вибуття спірної квартири з її власності поза її волею, що підтверджується, в тому числі, рішенням Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до преамбули та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151

Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справ.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Таким чином, з точки зору ст.149 ЦПК України, відповідачка є учасником справи, якому належить право, в тому числі, ставити питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Так, предметом спору сторін є виселення відповідачки з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира є предметом судових спорів протягом тривалого часу, а саме з 2013 року.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року був задоволений позов відповідачки про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири.

Цим же рішенням суду за відповідачкою визнано право власності на спірну квартиру.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва 15 червня 2016 року рішення суду в цій частині змінено, а саме зазначено про повернення спірної квартири у власність відповідачки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що квартира неодноразово була предметом відчуження, а 12 липня 2016 року в результаті проведених прилюдних торгів спірна квартира перейшла у власність позивача в даній справі - ТОВ»СІТІЕСТЕЙТ».

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року було відмовлено в задоволенні позову про звернення стягнення на спірну квартиру, як предмет іпотеки, інших осіб, які не є учасниками даного провадження.

В пункті 4 вище приведеної постанови Пленуму роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначено вище, на даний час власником спірної квартири є позивач.

З рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року вбачається, що відповідачка не може виконати рішення суду про повернення спірної квартири у свою власність в зв»язку з відмовою державного реєстратора 29 грудня 2016 року провести державну реєстрацію в зв»язку з суперечністю між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень.

В свою чергу, рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року в позові ОСОБА_1 до ТОВ»СІТІЄСТЕЙТ» про витребування майна - спірної квартири від добросовісного набувача, яким є позивач у справі, відмовлено в зв»язку з реалізацією квартири в порядку ч.2 ст.388 ЦПК України.

Рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, позивач залишається власником спірної квартири і його право власності на даний час ніким не оспорено.

В свою чергу відповідачка не може реалізувати рішення суду про повернення квартири у свою власність саме в зв»язку з її реєстрацією за позивачем.

Судовими рішеннями щодо спірної квартири встановлено, що вона вибула з володіння відповідачки поза її волею.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, статус спірної квартири та сторін у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІЕСТЕЙТ».

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІЕСТЕЙТ», адреса: 01033 м. Київ вул. Микільсько-Ботанічна, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Л.А.Шереметьєва