Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/439/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Олевську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 12.12.2012 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому у договорі на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач неналежним чином виконує умови договору, тому станом на 25.11.2018 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 20378,85 грн.0, яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом 9914,18 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 3031,45 грн., заборгованість за пенею 5986,61 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 946,61 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач надав клопотання в якому просить розглядати позов в спрощеному провадженні, вимоги позовної заяви підтримує.

Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, не надав до суду заперечення відносно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не надав відзив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку виходячи з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Так, між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 12.12.2012 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому у договорі на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Відповідно до умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг й Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, рухом коштів по рахунку позичальника (а.с. 5-7), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобовязувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно кредитного договору та погасити всю суму кредиту у визначений договором строк.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 5-7, 8-24).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідач порушив свої зобовязання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

У разі порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобовязань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Станом на 12.12.2012 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 20378,85 грн., яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом 9914,18 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 3031,45 грн., заборгованість за пенею 5986,61 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 946,61 грн. - штраф (процентна складова).

При цьому суд бере до уваги, що Умови, які знаходяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Тому суд не бере до уваги пункти 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 2.1.1.7.6. 2.1.1.12.6.1; 2.1.1.12.6.2. Витягу із Умов, які приєднані в додатках до позову та якими передбачено, що позичальник зобов'язується сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню.

До такого правового висновку дійшов і Верховний Суд України при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

Отже, суд вважає, що правових підстав для стягнення нарахованої пені і штрафів за порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором немає.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., пропорційно до задоволених вимог становить 1119,31 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 6-2320цс16 ВСУ від 22.03.2017року, керуючисьст.ст. 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 76, 77, 78, 79, 80,81,247, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 279, 352 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість станом на 25.11.2018 року за кредитним договором № б/н від 12.12.2012 року в розмірі 12945 грн. (дванадцять тисяч девятсот сорок пять) грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за кредитним договором 9914,18 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3031,45 грн.; а також стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1119,31 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; , МФО № 305299, р/р № 3111.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 11014, с. Юрове, вул. Центральна, буд. 135, Олевського району Житомирської області, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВН № 506771.

Суддя: М.В.Ковальчук