Справа № 404/6034/18
Номер провадження 2/404/3203/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в Кіровський районний суд м. Кіровограда із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №282.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 08 червня 2018 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відкладено підготовче засідання.

20 серпня 2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про залучення її третьою особою до участі в цивільній справі № 404/2559/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

03 вересня 2018 року від відповідача надійшло клопотання про виділення в окреме провадження позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2018 року виділено в окреме провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та залучено ОСОБА_3 в якості третьої особи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду

визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2018 року призначено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини; стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у шлюбі, від якого у них народився син- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної підтримки щодо утримання, виховання їх спільного сина та ухиляється від її утримання. Не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.12.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

18 вересня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги визнав частково. Вважає доцільним стяґнення з нього аліментів у розмірі по 1/9 частині, як на утримання сина від другого шлюбу, а також на утримання самої позивачки. Посилається на те, що з листопада 2016 року у добровільному порядку сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, за своїм місцем роботи, а саме: 1 ДПРЗ у ДСНС України у Кіровоградській області написав рапорт про добровільні відрахування з його заробітної плати аліментів на користь дружини. Аліменти відраховуються в розмірі 16,5 % від заробітної плати. Разом з цим, від попереднього шлюбу із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 мають неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (фактично 9 років). Як батько, розуміє свою роль в житті дітей, тому намагається всіма можливими способами надавати матеріальну допомогу та забезпечення своїх дітей. Довідка про доходи №27 від 14.08.2018 р. підтверджує ще цей факт, що у добровільному порядку сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Аліменти відраховуються, також, в розмірі 16,5 % від заробітної плати. Тобто, добровільно, за його ініціативою, щомісяця з його заробітної плати відраховується 33 % доходів (аліментів) на утримання дітей. З 2015 року у нього почались серйозні проблеми зі здоров'ям, а саме з кишково-шлунковим трактом. Щороку від'їзджає до Центру реконструктивної й відновної медицини ОНМедУ (м. Одеса) для повноцінного обстеження та дослідження свого захворювання, на що також потребується чимало грошових коштів. Також, у нього присутні захворювання нирок. Відповідно до Виписки з медичної картки №873 повний діагноз має наступний: камінь правого сечоводу, купірувата ниркова колька праворуч, хронічний пієлонефрит, ремісія виразкової хвороби 12-палої кишки та шлунку. На його погляд, ще однією об'єктивною причиною неспроможності платити аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та аліменти на утримання дружини, ОСОБА_1 до досягнення сином трьох років є зміна його місця проживання. У зв'язку зі зміною фактичного місця роботи, з липня місяця проживає у м. Києві. Власного житла у столиці не має, тому змушений винаймати квартиру, у зв'язку з чим зі своєї заробітної плати щомісяця сплачує 3 000 (три тисячі) гривень за оренду квартири.

ОСОБА_1 24 вересня 2018 року, через канцелярію суду, подано відповідь не відзив, згідно якої зазначила, що вказаний відповідачем факт, що перебуває у важкому матеріальному стані є надуманим, без надання належних доказів. Пояснення відповідача, що він добровільно сплачує аліменти також на першу дитину (ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.), не є доказом того, що він і в подальшому буде сплачувати аліменти добровільно. З наданої довідки про доходи відповідача від 14.08.2018 року вбачається, що відрахування на другу дитину ( ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н.), за його заявою від 31.10.2016 року почали відраховуватися одразу після народження сина, хоча підстав для виплати аліментів не було. Відповідач проживав з нею у шлюбі, все у них було добре. Розуміє так, що заява про відрахування на сина аліментів була написана з метою менше сплачувати аліментів на першу дитину. Хоча до народження другої дитини відповідач не сплачував аліменти на першу дитину, і взагалі не турбувало його роль в житті доньки ОСОБА_6, не намагався всіма можливими способами надавати їй матеріальну допомогу. Вважає, що відповідач не обґрунтував та не надав докази того, що виплата аліментів у розмірі зазначеному у позовній заяві погіршить його матеріальне становище, як зазначено у відзиві на позовну заяву: «не залишиться коштів на власне існування та на елементарні побутові потреби».

На електронну адресу суду 08 жовтня 2018 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 отримано письмові пояснення, згідно яких просить позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з її колишнього чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1/9 частини з усіх видів заробітку (доходу) (814 грн.), щомісяця, на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та аліменти у розмірі 1/9 частини з усіх видів заробітку (доходу) (814 грн.), щомісяця, на утримання дружини ОСОБА_1, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, трирічного віку. Вказала, що від шлюбу із відповідачем у них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7. Рішенням суду шлюб між ними розірвано. Разом з цим, отримує аліменти від свого колишнього чоловіка-батька її доньки. До суду із заявою про стягнення аліментів не зверталась, дане питання вирішили мирним шляхом, домовившись, що у добровільному порядку він буде надавати їй кошти на утримання їх доньки.

В судове засідання представник позивача подала заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі , просила їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві, відповіді на відзив.

Відповідач, його представник в судове засідання не з»явилися, повідомлялися належно. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання також не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, на електронну адресу суду направила клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 113-114).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що 14 червня 2014 року сторони в справі зареєстрували шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився син ОСОБА_4, та який після припинення шлюбних стосунків проживає з матір»ю.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2018 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 14 червня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №282 - розірвано.

Судом також з"ясовано, що домовленості між сторонами про форму, розмір та участь відповідача в утриманні сина після припинення шлюбних стосунків не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитину, в порядку ст. 189 СК України, не укладався. Підстави для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн., з 1 липня - 1777 грн., з 1 грудня - 1853 грн., а для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень (ст. 7 Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII від 23 листопада 2018 року). Встановлюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

За змістом ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1, 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З відзиву на позовну заяву та письмових доказів, наданих відповідачем вбачається, що останній хворіє, однак є працездатним, офіційно працює, має на утриманні від попереднього шлюбу доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, за його рапортом від 31.10.2016 року бухгалтерією 1 ДПРЗ у ДСНЗ України у Кіровоградській області вираховувались до червня 2018 року аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 16,5 % його заробітку та на користь ОСОБА_1 у розмірі 16,5 % його заробітку (а.с. 76).

Згідно відповіді на запит адвоката ОСОБА_7 державної служби з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 28.09.2018 року №01-5516/01-31 повідомлено, що за клопотанням ГУ ДСНС України у м. Києві від 18.05.2018 року №65/3/2727 та наказу УДСНС України у Кіровоградській області від 25.06.2018 року №250 о/с колишнього співробітника ОСОБА_2 переведено для подальшого проходження служби до ГУ ДСНС України у м. Києві (а.с. 167).

Відповідно довідки ГУ ДСНС України у м. Києві від 07.09.2018 року та відповіді від 02.10.2018 року №65/3/5478 , ОСОБА_2 працює в ГУ ДСНС України у м. Києві 9-ДПРЧ ГУ ДСНС на посаді пожежника-рятувальника з 03.07.2018 року. Щорічну відпустку за 2018 рік використав. Службове приміщення для проживання ОСОБА_2, Головним управлінням не надавалось. За компенсацією щодо оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, не звертався (а.с. 77, 168).

Як вбачається із повідомлення ГУ ДСНС України у м. Києві від 19.12.2018 року за вих.№65/6/7127 із грошового забезпечення ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 не стягуються.

Крім того, під час розгляду вже даної справи, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2018 року, яке набрало законної сили 24.12.2018 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2018 року до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_14 року.

Тому, з врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що діти мають бути в рівних умовах, а відтак із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути також в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року ( з дня звернення до суду із зустрічним позовом) до ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

У відповідності ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач у позовній заяві зазначала, що знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення ним 3-річного віку, отримує соціальні виплати, інших доходів не має.

В свою чергу, відповідач не заперечував щодо стягнення із нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/9 частки його заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує спроможність відповідача сплачувати аліменти, його працездатність, а відтак, суд приходить до висновку щодо стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі саме 1 / 8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи з 08 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує також з відповідача - 704,80 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81,141, 263-265, 268,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1 / 8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи з 08 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне судове рішення складено 02.02.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда