Справа №173/1386/19
Провадження №2/173/862/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю : відповідача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про скасування заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2 , з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до відповідача ОСОБА_1 третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

26.06.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без викликом сторін на 03.09.2019 року.

28.08.2019 року відповідачем ОСОБА_1 . подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування заборгованості по аліментам. Також відповідачем наданий відзив на первісну позовну заяву.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2019 року прийнята зустрічна позовна заява до спільного розгляду із первісною позовною заявою. Справа призначена до розгляду за правилами загального провадження на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача за первісною позовною заявою. Справа призначена до розгляду на 28.10.2019 року.

28.10.2019 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 10.12.2019 року

Згідно заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в сумі 5902.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: в період з 2002 року по 2015 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 року шлюб між ними був розірваний.

25 серпня 2017 року вона змінила своє прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

В період шлюбу в них з відповідачем народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 173/41/16-ц відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів прибутку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист був виданий Верхньодніпровським районним судом і пред`явлений нею до виконання

Але призначені судом аліменти відповідач відмовляється сплачувати та станом на 30 квітня 2019 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 21123.74 грн., що підтверджується рахунками, виданими державним виконавцем.

З часу виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача не було жодних перешкод для своєчасного погашення боргу. Вказана заборгованість по аліментам виникла з його вини, так як відповідач достовірно знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, про розмір аліментів, що підлягає сплаті, про період стягнення з нього аліментів, не виконує покладений на нього обов`язок по сплаті аліментів, що й стало підставою звернення до суду.

Відповідачем подана зустрічна позовна заява згідно якої останній просить скасувати заборгованість зі сплати аліментів, за період з 01.04.2018 року по 30.04.2019 року в сумі 21123.74 грн.

Вимоги за зустрічною позовною заявою відповідач обґрунтовує наступним: позивачка за первісним позовом звернулась із позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5902.00 грн., яка виникла станом на 30.04.2018 року у розмірі 21123.74 грн., що підтверджується розрахунком виконавчої служби.

Проте, він не має заборгованості зі сплати аліментів, оскільки розрахунок аліментів зроблений невірно, в ньому не вказані всі його платежі, що й стало підставою для подання зустрічної позовної заяви.

В судове засідання позивач за первісною позовною заявою не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги за первісною позовною заявою підтримувала в повному обсязі. Вимоги за зустрічною позовною заявою визнавала частково.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги за первісною позовною заявою визнав частково пояснивши, що в 2018 році він не мав офіційного місця роботи і постійного заробітку, тому дійсно не встигав сплачувати аліменти щомісячно. Тому затримки зі сплати аліментів в нього були. Крім того позивачка не завжди витрачала аліменти за призначенням. Тому він перераховував кошти на карточку доньки, яка частину грошової суми надавала позивачці для матеріального утримання сина. Крім того, коли в нього була можливість перераховувати аліменти він здійснював перерахування аліментів у більшій сумі, таким чином перекриваючи ту заборгованість, що виникла.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в період з 2002 року по 2015 рік сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду.

25 серпня 2017 року позивач змінила своє прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копіє свідоцтва про зміну прізвища.

В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в яких сторони записані батьками дітей.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 173/41/16-ц ОСОБА_1 , повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів прибутку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист був виданий Верхньодніпровським районним судом і пред`явлений позивачкою до виконання

Але призначені судом аліменти відповідач своєчасно не сплачував тому станом на 30 квітня 2019 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 21123.74 грн., що підтверджується копією розрахунку, виданим державним виконавцем.

Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.196 СК України - У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів неустойки складає 5902.00 грн.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає станом на 30 квітня 2019 21123.74 грн.

Згідно наданого суду розрахунку встановлено, що відповідачем з квітня місяця по вересень місяць аліменти не сплачувались. У вересні та у листопаді місці 2018 року сплачені аліменти, у грудні 2018 року аліменти не сплачені. В січні 2019 року аліменти сплачені. З лютого по квітень 2019 року аліменти не сплачені.

Відповідачем надані чеки та повідомлення «Укрпошти» з якого вбачається, що починаючи з березня місяця 2019 року відповідачем щомісячно переводились грошові кошти на ім`я ОСОБА_5 . При цьому у березні та квітні місці 2019 року грошові кошти переводились двічі на місяць. Таким чином заборгованість за лютий місяць 2019 року була погашена.

На підставі чого суд приходить до висновку, що підстав для стягнення пені (неустойки) зі сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 30.04.2019 року немає, оскільки за даний період заборгованість була лише в лютому місяці 2019 року, яка погашена відповідачем 02.03.2019 року

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за період з квітня по грудень 2018 року, суд виходить з наступного.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості вбачається. що відповідач сплачував аліменти у жовтні і листопаді 2018 року. Позивачем надано повідомлення «Укрпошти» про перерахування ним аліментів в травні місяці 2018 року.

Таким чином стягненню підлягає неустойка (пеня) за несплату аліментів за квітень 2019 року, з червня по вересень 2018 року та за грудень 2018 року.

Так як факт порушення прав позивача у зазначені періоди знайшов своє підтвердження і позивач має право захисти свої права у обраний нею спосіб, який передбачений нормами СК України, тобто вимагати стягнення з відповідача стягнення неустойки (пені) із заборгованості по сплаті аліментів.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за формулою.

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць

Таким чином розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини буде наступним.

За 2018 рік.

- за квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 1403.42 грн., х пеня (1%) х 30 днів = 421.00 грн. - сума неустойки (пені);

- за червень 2018 року: нарахована сума аліментів 1403.42 грн.. х пеня (1%) х день = 1698.14 грн. - сума неустойки (пені);

- за липень 2018 року: нарахована сума аліментів 1403.42 грн., х пеня (1%) х 91 днів = 1277.11 грн. - сума неустойки (пені);

- за серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 1403.42 грн., х пеня (1%) х 60 днів = 842.05 грн. - сума неустойки (пені);

- за вересень 2018 року: нарахована сума аліментів 2513.33 грн., х пеня (1%) х 30 днів = 751.00 грн. - сума неустойки (пені);

- за грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 2513.33 грн., х пеня (1%) х 31 днів = 776.00 грн. - сума неустойки (пені);

За 2018 рік сума нарахованої пені (неустойки) зі сплати аліментів складає -5440.00

Загальний розмір неустойки ( пені) за період з квітня 2018 року складатиме 5344.30 грн

Проте, виходячи з того, що позивач, згідно наведеного позивачем розрахунку просить стягнути неустойку (пеню) зі сплати аліментів на утримання дитини за вказаний період розмір неустойки складає 3649.00 грн., суд в межах заявлених позивачем позовних вимог вважає за можливе стягнути з відповідач на користь позивачки неустойку (пеню) зі сплати аліментів на утримання дітей у вищезазначеній сумі. При цьому судом враховується і той факт, що відповідач хоч і порушував періодичність сплати аліментів, але не є злісним неплатником аліментів. тому визначення пені за несплату аліментів в даній сумі на думку суду відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшений або збільшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна із сторін має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України - За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як вбачається з наданих суду доказів і пояснень учасників розгляду справи у сторін не змінились обставини, які б мали наслідком звільнення відповідача від сплати аліментів. оскільки діти продовжують проживати з матір`ю, одержувачем аліментів, діти є неповнолітніми. Тому будь яких підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів не вбачається.

Судом лише встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , платник аліментів порушував періодичність сплати аліментів.

Той факт, що з квітня 2018 року платник аліментів не мав роботи не є підставою для звільнення його від сплати аліментів, оскільки як вбачається із записів трудової книжки відповідач звільнився за власним бажанням. Доказів того, що в період після звільнення платник аліментів не міг знайти роботи суду не наданою. Платник аліментів є особою працездатного віку, фізично здоровим, оскільки доказів протилежного суду не надав, тому підстав для звільнення його від сплати аліментів суд не вбачає.

Відповідно до ч.1,2, 3 СК України - Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так як позивач за зустрічною позовною заявою просить скасувати заборгованість зі сплати аліментів, а провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Таким чином позивач за зустрічною позовною заявою, як платник аліментів повинен звернутись до державного виконання з проханням провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів. надавши всі підтверджуючі документи щодо перерахування грошових сум на сплату аліментів.

При цьому порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Проте в даному випадку спір щодо розміру заборгованості передчасний, оскільки позивач за зустрічною позовною заявою, платник аліментів , не надав суд доказів того, що він звертався до державного виконавця з проханням здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів і йому в цьому було відмовлено або, що платник аліментів не погоджується із проведеним державним виконавцем перерахунком заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм вбачається, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами, проведення перерахунку заборгованості, а не між платником і стягувачем аліментів.

З наведеного вище також вбачається, що на даний час відсутні підстави навіть для визначення розміру заборгованості платника аліментів, оскільки з цього приводу останній не звертався до державного виконавця, а також не надав суду всіхзх необхідних доказів для визначення розміру заборгованості з аліментів. оскільки фактична сплата аліментів відбулась починаючи з березня 2019 року і в подальші місяці. Проте суду не надано визначеного державним виконавцем розміру аліментів, я кі підлягали сплаті платником аліментів з травня 2019 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісною позовною заявою на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині. Понесені позивачем за зустрічною позовною заявою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн., 40 коп.,. покладаються на позивача, так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року за період з 01 квітня 2018 року по 31 серпня 2018 року і за грудень 2018 в сумі 3649.00 грн. ( три тисячі шістсот сорок дев`ять грн.).

У задоволенні позовних вимог про стягнення решти суми - відмовити.

У задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ( юридична адреса: 51600 м. Верхньодніпровськ вул. О.Поля, 5 Дніпропетровської області, ) про скасування заборгованості за аліментами - відмовити

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн., за первісним позовом.

Понесені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати за зустрічним позовом в сумі 768 грн., 40 коп., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.12.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 20.12.2019 року

Оприлюднене: 20.12.2019 року

Дата набрання законної сили: 21.01.2020 року