Провадження № 6/761/1217/2019
У Х В А Л А

23 жовтня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника (далі по тексту - заявник) звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Українського міжнародного комерційного центру про стягнення коштів за попереднім договором.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

При цьому, відповідно до загальних принципів цивільного судочинства, визначених ч. 3 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Положеннями ч. 1 ст. 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене дублікат виконавчого документа може бути виданий тільки в разі його втрати та за умови, що заявник звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Зазначені обставини повинні бути зазначені в заяві, а докази на їх підтвердження - надані до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2015 по справі № 761/36904/14-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до Українського міжнародного комерційного центру про стягнення грошових коштів задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2016 заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2015 скасоване в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, в цій частині в задоволенні вимог відмовлено.

04.06.2018 представником позивача отримано виконавчий лист.

18.10.2019 від представника позивача надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа.

Разом з тим, із поданої заяви неможливо встановити чи було втрачено виконавчий лист та за яких обставин та чи не сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Також заявник не вказує та не надає до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на вище викладене, заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, підстави для видачі дубліката виконавчого листа в порядку, передбаченому п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 431, п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: