Дата документу 23.01.2019
Справа № 320/7452/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

за участі секретаря - Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Альянс-Да», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкової Юлії Анатоліївни,

за участі: представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5, представника третьої особи - Сечова О.С., третьої особи - нотаріуса Земенкової Ю.А.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми авансового платежу. Свій позов мотивує тим, що згідно договору авансового платежу б/н від 25 квітня 2018 року, підписаного в офісі ТОВ «Агентства нерухомості «Альян-Да», нею ОСОБА_2 було сплачено аванс в сумі 13000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, який вони домовились укласти не пізніше 12 травня 2018 року. Проте до 12 травня 2018 року та до теперішнього часу договір купівлі-продажу між ними укладено не було з причин, що від неї не залежали. Ніякого зобов'язання в неї з виплати відповідачу вартості квартири не виникло. Відповідач не є кредитором, а вона боржником. Таким чином, відповідач володіє грошовими коштами, що їй належать, без достатніх правових підстав. На її усні звернення та письмову вимогу щодо повернення суми авансу ОСОБА_2 не реагує, повертати грошові кошти відмовляється, тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак її представник - адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що сплачена сума ОСОБА_1 відповідачу не є завдатком та не виконує забезпечувальної функції підтвердження зобов'язання та виконання договору, а є авансом. У разі, коли сторони лише домовилася укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було укладено у встановленому порядку договору купівлі-продажу квартири та попереднього договору, які б за своєю формою і змістом відповідали вимогам закону, тому передана ОСОБА_2 грошова сума в розмірі 13000 грн є авансом, який підлягає поверненню його власнику, тобто ОСОБА_1

Відповідач в судове засідання не з'явилася, її представник - адвокат ОСОБА_5 заперечила проти позову та пояснила, що ОСОБА_2 виконала всі необхідні умови укладеного між нею та позивачем попереднього договору, підготувала всю документацію для укладення договору купівлі-продажу, 06 травня 2018 року звільнила квартиру від своїх особистих речей. Якщо б умови даного договору не підходили позивачу, вона могла б до 12.05.2018 звернутися до агентства та розірвати його, однак нею це зроблено не було. Позивач не надала суду жодного поважного доводу, що відповідач порушила умови договору. Тому вважає, що грошові кошти у сумі 13000 грн повинні залишитися у ОСОБА_2

Представник третьої особи ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да» - Сичов О.С. вважає, що договір авансового платежу ОСОБА_2 порушено не було, тому позов ОСОБА_1 безпідставний та не підлягає задоволенню.

Третя особа - нотаріус Земенкова Ю.А. в судовому засіданні з приводу виниклого спору пояснити нічого не може, оскільки в силу своєї роботи складає та посвідчує велику кількість договорів та по спливу часу згадати правові відносини, що виникали між цими сторонами, не зможе.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй матір'ю, ОСОБА_2 хотіла продати їй квартиру. Вона була присутня в момент передачі авансу. Позивач та відповідач домовилися, що після передачі авансового платежу позивач зможе перевезти свої речі до квартири, що збирається купувати. Однак, подзвонивши ОСОБА_2 через 2 дні після передачі їй авансу, остання їй повідомила, що ключі від квартири у сина і, він їй їх не віддасть. В подальшому позивач так і не змогла перевезти свої речі до квартири, правочин на купівлю-продаж квартири не відбувся у визначений сторонами час і по теперішній час.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює в ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да», займається договорами. Попередній договір оформлювала вона, якщо б у позивача виникли якісь вимоги щодо передачі ключів від квартири чи перевезення речей до неї, вона б це могла прописати у вказаному договорі. 6 травня 2018 року все було готово для укладання договору купівлі-продажу, проте позивач на телефонні дзвінки не відповідала, потім на дзвінок відповіла її донька та повідомила, що ОСОБА_1 відмовляється від укладення договору. Тоді їй пояснили, що в такому випадку авансовий платіж залишається ОСОБА_2, на що вона погодилася. ОСОБА_2 виконала всі умови договору, порушень договору з її боку не було.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір авансового платежу, згідно якого ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 аванс у сумі 13000 грн в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, який вони домовились укласти не пізніше 12 травня 2018 року /а.с.9/. Цей договір було складено та підписано в офісі ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да», про що свідчить печатка підприємства і підпис директора.

Однак договір купівлі-продажу вказаної квартири не було укладено між сторонами.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що відповідач виконала всі умови договору, 13000 грн було сплачено в якості підтвердження зобов`язань, умови договору позивачем не були виконані, а тому гроші не підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором.

Враховуючи обставини викладені в позовній заяві, пояснення представників сторін, свідків та договір авансового платежу, укладений між сторонами по справі (а.с.9), кошти, передані позивачем відповідачу є авансом, а не завдатком.

Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі.

Тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, які були передані їй в якості авансу, в сумі 13000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн, а також витрати, понесені на надання правничої допомоги адвокатом у сумі 2794,6 грн та поштові послуги у сумі 73,5 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ст. 626, 635, 638, 657,570, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Альянс-Да», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкової Юлії Анатоліївни - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошті в сумі 13000 грн, витрати, понесені на сплату судового збору у сумі 704,8 грн, надання правничої допомоги адвокатом у сумі 2794,6 грн, та поштові послуги у сумі 73,5 грн, а всього 16572,9 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Суддя: