20.06.2019 248/723/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Малиновської Дар`ї Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Малиновської Д.В., в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості за аліментами на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку та зобов`язати здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам за період з 07.02.2014 року по 23.11.2015 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні у міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував виконавчий лист виданий Харцизьким міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни матеріального становища сторін (ВП 44718154).

Заявник вважає, що розрахунок, який проводився державним виконавцем Малиновською Д.В. є неналежним, адже був прив`язаний не до його доходів, а до середньої заробітної плати по регіону, згідно із даними Харківського обласного управління статистики, що суперечить рішенню Харцизького міського суду Донецької області від 11.03.2014 року. Згідно розрахунку заявника, на підставі відомостей про доходи державний виконавець повинна була стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, а саме у 2014 році 2693,86 грн., замість нарахованих 8451,38 грн., оскільки згідно довідки Головного управління ДФС у Харківській області від 22.01.2019 року дохід заявника у 2014 році становив 10775,43 грн., у 2015 році 355,20 грн. замість нарахованих 10336, 00 грн., оскільки згідно довідки Центрального управління ГУ ДФС у Харківській області від 20.12.2018 року дохід заявника у 2015 році становив 1420,79 грн.

Заявник у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець звернулася до суду із заявою про розгляд скарги за її відсутності. У письмових запереченнях державним виконавцем зазначено, що на примусовому виконанні у міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 248/723/14-ц виданого 01.04.2014 року Харцизьким міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни матеріального становища сторін. 24.03.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі заяви стягувача від 23.03.2018 року про повернення виконавчого документа без подальшого виконання згідно до п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». На момент закінчення виконавчого провадження було проведено розрахунок заборгованості виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у зв`язку із відсутністю в матеріалах провадження будь яких документів про дохід боржника. Оскільки виконавче провадження завершено 24.03.2018 року у державного виконавця відсутня можливість перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. З огляду на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїм правом подати заперечення на скаргу не скористалася.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 11.03.2014 року. по цивільній справі № 248/723/14-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни матеріального становища сторін.

Згідно копії постанови державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського суду Донецької області про закінчення ВП № 4327904 від 04.08.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 248/723/14-ц виданого 01.04.2014 року Харцизьким міським судом Донецької області закінчено, оскільки згідно відповіді з УПФУ боржник працює у ТОВ «Ростов Харків», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ашхабатська,12, що відноситься до території обслуговування Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

В рамках виконавчого провадження № 43271904 державним виконавцем було направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи за параметрами пошуку ОСОБА_1 . За результатами обробки запиту до ДВС надійшла інформація щодо місця роботи боржника у ТОВ «Росток Харків».

Відповідно до копії постанови від 15.09.2014 року, державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції Новицькою О.О. розглянута вищезазначена постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2014 року та відкрито виконавче провадження № 44718154.

30.09.2014 року державним виконавцем, при примусовому виконанні виконавчого листа № 248/723/14-ц виданого 01.04.2014 року Харцизьким міським судом Донецької області винесено постанову про відрахування з заробітної плати боржника чи пенсійного забезпечення.

Також, в матеріалах виконавчого провадження міститься:

копія довідки від 29.04.2015 року видана начальником Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 щодо неотримання аліментів у період з 15.09.2014 року по 28.04.2015 року;

копія довідки від 09.06.2015 року на ім`я ОСОБА_3 щодо неотримання аліментів у період з 15.09.2014 року по 09.06.2015 року.

В рамках виконавчого провадження № 44718154 державним виконавцем було направлено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи за параметрами пошуку ОСОБА_1 . За результатами обробки запиту до ДВС надійшла інформація щодо місця роботи боржника у ТОВ «Грудень Плюс».

02.06.2016 року державним виконавцем було надіслано запити на ім`я головного бухгалтера ТОВ «Росток Харків», ТОВ «Грудень Плюс», щодо надання інформації стосовно боржника, які було повернуто за закінченням терміну зберігання 01.03.2016 року.

Відповідно розрахунку заборгованості від 05.02.2018 року, складеного державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Малиновською Д.В., станом на 23.11.2015 року борг становить 18787,38 грн., з яких: відповідно до розрахунку заборгованості державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ станом на 01.08.2014 року заборгованість склала 4363,88 грн.; за період серпень - грудень 2014 року заборгованість склала 4087,50 грн.; за 2015 рік 10336,00 грн. Оскільки боржником не було надано підтверджень сплати аліментів та довідки з місця роботи, заборгованість по аліментам з 01.08.2014 року по 23.11.2015 року нарахована із розрахунку ј частини середньої заробітної плати, що склалася в регіоні згідно з даними Харківського обласного управління статистики на підставі ст. 195 Сімейного кодексу України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

24.03.2018 року на підставі заяви стягувача від 22.03.2018 року, виконавчий лист № 248/723/14-ц виданий 01.04.2014 року Харцизьким міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або до зміни матеріального становища сторін, було повернуто стягувачу, про що винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Скаржник долучив до матеріалів скарги відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів на ім`я ОСОБА_1 у період з 01.01.2014 року по 11.12.2014 року з якого вбачається, що останній займався підприємницькою діяльністю та отримав доход (заробітна плата) від ТОВ «Росток Харків» у розмірі 7925,00 грн., у 4 кварталі доход (заробітна плата) від ТОВ «Грудень Плюс» у розмірі 1720,00 грн., у 4 кварталі доход (заробітна плата) від ТОВ « ЕКС-ІМ Трейд» у розмірі 1130,43 грн.

Також, долучив довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи (про сплату або відсутність податкових зобов`язань) видану начальником Центрального управління ГУ ДФС у Харківській області № 14747/ФОП/20-40 від 20.12.2018 року з якої вбачається . що за звітній період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець задекларував суму доходів, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу у розмірі - 1420,70 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Крім того необхідно звернути увагу, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07 лютого 2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, виходячи з правил Закону України «Про виконавче провадження», відповідних норм сімейного законодавства, а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому суд не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Порядок стягнення аліментів передбачено вимогами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно до ч. 3 даної статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вбачається з матеріалів справи заявник звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами.

Частинами 1, 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно ч. 3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

ЦПК визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК Україна).

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд зауважує, що заявник фактично не погоджується з порядком та сумою заборгованості по аліментам, визначеною державним виконавцем, що свідчить про те, що між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні. Відповідно до ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Беручи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги з тих підстав, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження, як це визначено нормами ЦПК України та СК України, а не в порядку оскарження дій державного виконавця, у зв`язку із чим скаржнику слід роз`яснити, що він має право звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки наведеними вище нормами законодавства визначено, що розмір заборгованості за аліментами у разі виникнення спору обчислюється судом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Малиновської Дар`ї Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 15 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя В.М. Любчик