Номер провадження: 22-ц/813/3652/19
Номер справи місцевого суду: 520/8918/18
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі:

Представник заявниці- ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 року, у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Київський РВ ДМС України в Одеській області

- про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Сухумі,постійно проживав на території України, за адресою : АДРЕСА_1 , станом на 24 серпня 1991 року, з 1974 року по день своєї смерті-ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановлення такого факту їй необхідно для оформлення громадянства України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - Київський РВ ДМС України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України у період з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 -відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення заявлених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ГУ ДМС України в Одеській області просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції-без змін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявниця в апеляційній скарзі посилається на те, що відмовляючи в задоволенні її вимог, районний суд помилково дійшов щодо необґрунтованості її вимог. Суд не взяв до уваги ст.8 Закону України «Про громадянство» яка передбачає, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Її син - ОСОБА_3 постійно проживав на території України, станом на 24 серпня 1991 року, що підтверджено матеріалами справи. Від встановлення цього факту залежить виникнення її права набуття громадянства України , а тому районним судом порушені вимоги ст.256 ЦК України.

У відзиві заінтересована особа- Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області зазначає, що заявниця не зверталась до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надала жодних документів, зазначених у Порядку, а тому не використала своїх можливості для отримання статусу громадянина України.

Заявниця не надала доказів легального перебування на території України та не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо, зокрема, належності до певної національності;набуття громадянства України громадянином іншої держави.

Крім того зазначає наявний спір про право який повинен бути розглянуто в позовному провадженні.

В судове засідання представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Одеській області не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.375 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНИМ СУДОМ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, учасника судового процесу, що з`явилась, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог районний суд виходив з необґрунтованості заявлених вимог.

З таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Сухумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану (повторно) 12 квітня 1980 року, ОСОБА_2 являється матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Сухумі.

З 1974 року він постійно мешкав з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки Одеської загальноосвітньої школи № 78, ОСОБА_3 вступив до школи в 1-й клас в 1978 році та отримав свідоцтво про восьмирічну освіту за № НОМЕР_2 , що підтверджується витягами з книги обліку учнів та книги обліку бланків і видачі свідоцтв про восьмирічну освіту.

Відповідно до довідки державного професійно-технічного навчального закладу «Одеський професійний ліцей технологій та дизайну» від 11 липня 2018 року № 110, ОСОБА_3 навчався в СПТУ № 5 м.Одеси з 01.09.1986 року та закінчив навчання 03.07.1988 року.

З відомостей військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого Київським РВК м.Одеси 05 жовтня 1989 року, ОСОБА_3 в 1986 році закінчив 8 класів СШ № 78, у 1988 році - СПТУ-5, 06 червня 1990 року Київським РВК м.Одеси був призваний до армії, демобілізовався 06 квітня 1992 року.

16 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 народилась дочка - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної ради народних депутатів м. Одеси 5 березня 1996 року.

З будинкової книги яка розпочата 05.12.1990 року, будинку АДРЕСА_1 , для прописки громадян, вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку на праві постійного проживання до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У книзі зазначено відомості про паспорт НОМЕР_6 , виданий ОBC Київського РВК м. Одеси 25 квітня 1988 року та паспорт НОМЕР_7 , виданий внаслідок утрати 20 серпня 1998 року ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_8 , виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 31 січня 2004 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, заявник підтвердила, що ОСОБА_3 , станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України .

В силу ст.8 Закону України « Про громадянство України особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" , або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Встановлення факту постійного проживання сина заявниці на території України на момент проголошення незалежності України є одною з підставою для реєстрації громадянами України відповідно до Порядку.

Тлумачення ст.315 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпаними і у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що положення ст. 315 ЦПК України допускає встановлення юридичного факту постійного проживання на території України сина заявниці, від якого залежить виникнення її особистих прав ,так як законом не встановлено іншого порядку його встановлення.

Доводи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про те, що заявниця не зверталась до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надала жодних документів, зазначених у Порядку, не використала своїх можливості для отримання статусу громадянина України не є підставою для відмови в заявлених вимог так як згідно зі статтею 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Доводи про те, що заявниця не надала доказів легального перебування на території України оцінюються критично, так як виходять за межі доказування.

Не може розглядатись в позовному провадженні заявлені вимоги за відсутності спору про право.

Посилання на те, що факти щодо належності до певної національності;набуття громадянства України громадянином іншої держави не приймаються до уваги за відсутністю предмета спору.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що районний суд порушив вимоги ст. 315 ЦПК України та неправильно застосував Закон України «Про громадянство», що в силу ст. 376 п. 4 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухваленням нового про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 року скасувати та прийняти постанову.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Сухумі, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, за адресою : АДРЕСА_1 : з 1974 року по день своєї смерті-ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 09.08.2019 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра