РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18197/18

Провадження № 22-ц/4815/75/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Колективне підприємство "Озон",

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року, постановлену в складі судді Тимощука О.Я., у справі № 569/18197/18,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Колективне підприємство «Озон» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 04.09.2018 року між ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Градобуд" та ОСОБА_1, посвідчений нотаріально 04.09.2018 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О., зареєстрований в реєстрі за №1084. А також визнати недійсним іпотечний договір, укладений 10.09.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Матвійчуком О.С., зареєстрований в реєстрі за №1752. Скасувати заборону відчуження нежитлових приміщень, накладену 10.09.2018 року Матвійчуком О.С. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області зареєстровану в реєстрі за №№ 1753-1766 у зв'язку із посвідченням іпотечного договору 10.09.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно.

03.10.2018 року представник КП "Озон" - адвокат Грабовський А.А. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на спірне нерухоме майно, а також заборонити державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, а також заборонити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та будь-яким третім особам, уповноваженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 володіти, користуватися, а також передавати в оренду, користування, позичку тощо третім особам, змінювати, розбирати, перебудовувати, реконструювати, проводити ремонтні чи інші роботи тощо, а також вчиняти інші дії, спрямовані на будь-яку зміну спірного нерухомого майна.

Заяву мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачами вказаного нерухомого майна, яке є предметом оспорюваних договору купівлі-продажу та іпотечного договору, що спричинить необхідність оскарження правочинів щодо подальшого відчуження такого майна на користь третіх осіб, що в свою чергу ускладнить ефективний захист прав та інтересів позивача, як власника такого майна.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.10.2018 року заяву Колективного підприємства «Озон» про забезпечення позову - задоволено. Вжито заходів забезпечення позову.

Накладено арешт на наступні об'єкти нерухомого майна:

- нежитлове приміщення LХІХ (69) - LХХ(70), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 приміщення 69-70 (шістдесят дев'ять - сімдесят), загальною площею 15,6 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення І, що знаходиться за адресою: ОСОБА_1, приміщення 1 (один), загальною площею 12,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення V1-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 79,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, вбудоване громадське приміщення, торгово-офісні приміщення І1-5, що знаходиться за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1, загальною площею 82,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення І1-9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 74,4 кв.м, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 246;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення І1-8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), загальною площею 73,0 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення ІІ1-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 приміщення 1-1 (один - один), загальною площею 96,2 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення І1-б, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 приміщення 1-б (один - «б»), загальною площею 129,3 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення V1-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 78,5 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщенняV1-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 48,6 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення Іп-8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,7 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення Іп-9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення І1-7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 109,6 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101;

- нежитлове приміщення, торгово-офісні приміщення ІІ1-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1-2 (один - два), загальною площею 82,0 кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Заборонено державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна.

Заборонено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та будь-яким третім особам, уповноваженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 володіти, користуватися, а також передавати в оренду, користування, позичку тощо третім особам, змінювати, розбирати, перебудовувати, реконструювати, проводити ремонтні чи інші роботи тощо, а також вчиняти інші дії, спрямовані на будь-яку зміну цього нерухомого майна.

Ухвала суду мотивована тим, що існує реальна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть відчужити дане майно третім особам, а також тим, що вказані нежитлові приміщення вже передані в іпотеку ОСОБА_2, який в будь-який час може звернути стягнення на дане майно в судовому чи позасудовому порядку.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Зазначає, що жодних правовідносин між ним та КП "Озон" не виникало, а право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ним набуто в законний спосіб, шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу з ТОВ "ІБК "Градобуд".

Вважає, що зміст позовних вимог та обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що викладені у відповідній заяві, та надані позивачем докази не свідчать про те, що невжиття таких заходів призведе до утруднення виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, позивачем не було доведено наявність у нього намірів відчужити власне нерухоме майно та намірів не виконувати можливе рішення суду.

Крім того, судом першої інстанції не враховано той факт, що позивач ніколи не був власником спірного нерухомого майна, відтак навіть у випадку можливого задоволення його позову, права власності на нього КП "Озон" не набуде.

Зазначає, що оскаржуваною ухвалою фактично зупинено його господарську діяльність, як підприємця.

У відзиві на апеляційну скаргу КП "Озон" вказує, що при прийнятті ухвали від 22.10.2018 року судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права та вірно враховано, що між сторонами дійсно виник майновий спір з приводу визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та договору іпотеки, укладеного відносно такого майна.

Доводить, що зважаючи, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи негативний вплив і наслідки відчуження майна на підставі іпотечного договору, незаконне відчуження якого стало причиною звернення до суду з позовом, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу протиправного виникнення та переходу права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с. 1-24). Предметом позову є вимоги про скасування записів про право власності та визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки недійсними.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами наявний спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову відповідає заявленим позовним вимогам.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а не наявність належних і переконливих доказів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Убачається, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1

Суд зауважує, що покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ним набуто в законний спосіб, шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу з ТОВ „ІБК „Градобуд", а також на те, що позивач ніколи не був власником спірного нерухомого майна, відтак навіть у випадку можливого задоволення його позову, права власності на нього не набуде, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини є предметом розгляду справи по суті, а не при розгляді питання про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про не доведення позивачем наявності у ОСОБА_1 намірів відчужити власне нерухоме майно та намірів не виконувати можливе рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 06.09.2018 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.М.Б. Груп" було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна №1В, предметом відчуження за яким являються саме нежитлові приміщення, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 125-127), а 10.09.2018 року передав його в іпотеку відповідачу ОСОБА_2

Такі дії ОСОБА_1 дають підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову, у разі його задоволення, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги проте, що застосованими заходами забезпечення позову фактично зупинено господарську діяльність апеляційним судом відхиляється, оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову не обмежують права власників майна на володіння та користування ним, та не свідчать про зупинення господарської діяльності підприємця, а спрямовані лише на унеможливлення його відчуження.

Таким чином, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд обґрунтовано виходив з обставин справи та положень ст. 151 ЦПК України та прийшов до правильного висновку про обґрунтованість заяви позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року

Головуючий Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Шимків С.С.