Справа № 304/1604/19
Провадження № 2/304/459/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1604/19 за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Міністерство оборони України про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася в суд із позовом до Перечинської міської ради, в якому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права розпорядження майном - квартирою АДРЕСА_1 шляхом скасування розділу №1603749 в Реєстрі права власності на нерухоме майно на зазначену квартиру. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона, її чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Попереднім власником квартири на підставі договору купівлі-продажу № 963 від 04 липня 2003 року, посвідченому приватним нотаріусом Конончук В.Ю. та зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 липня 2003 року (реєстраційний номер майна 1603749) було Міністерство оборони України. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час право власності на вказану квартиру залишається зареєстрованим за попереднім власником, тобто 04 серпня 2005 року державним реєстратором у порушення п. 3.10 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, було помилково повторно відкрито розділ на таку. На той час, функції реєстрації права власності нерухомого майна були покладені на реєстратора комунального підприємства «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації», діяльність якого наразі припинена. На сьогоднішній день також не функціонує і РКП «Бюро технічної інвентаризації» Перечинської районної ради, а його архів реєстраційних справ об`єктів нерухомого майна, розташованих на території міста Перечин, переданий на зберігання до Перечинської міської ради Закарпатської області, яка є суб`єктом державної реєстрації та до її повноважень зокрема належить забезпечення проведення державної реєстрації прав. Враховуючи вищенаведене та те, що подвійна реєстрація права власності на квартиру створює перешкоди ОСОБА_1 у розпорядженні належної їй частиною такої, тому просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 та її представник - адвокат Муругов В.О. не з`явилися, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат.

Представник відповідача Сікора Р. З. у підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти скасування розділу № 1603749 в Реєстрі права власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 не заперечив.

У підготовче судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи провести без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України як третьої особи у підготовче судове засідання також не з`явився, подав письмові пояснення, в яких у задоволенні позову просив відмовити за його безпідставністю. Свої доводи мотивував тим, що твердження позивача про наявність у нього перешкод у користуванні майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , є хибним та спростовується наступним. Так, наказом Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року затверджено Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, згідно якого облік фондів військових містечок, квартирного майна та земельних ділянок покладається на квартирно-експлуатаційні відділи. Враховуючи наведене, 30 жовтня 2019 року ним зроблено запит до КЕВ м. Мукачево, у відповідь на який останній повідомив, що 04 липня 2003 року Міністерство оборони України на підставі договору купівлі-продажу № 963, засвідченого нотаріусом Конончук В.Ю., придбало квартиру АДРЕСА_1 , а 25 липня 2003 року було прийнято рішення про державну реєстрацію вказаної квартири за покупцем (форма власності визначена як загальнодержавна). Надалі позивачу та членам його сім`ї, які перебували на квартирному обліку відповідно до черги для постійного проживання, Міністерство оборони України передало зазначену квартиру, а виконкомом Перечинської міської ради було видане свідоцтво про право власності № 676 від 30 червня 2005 року. Крім цього, 04 серпня 2005 року зроблено відповідний запис у реєстрі, внаслідок чого форма власності квартири змінилася із загальнодержавної (Міністерства оборони України) на приватну спільну сумісну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На даний час квартира АДРЕСА_1 до службового житла не відноситься та на обліку КЕВ не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Встановлено, що 04 липня 2003 року Міністерство оборони України на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 963, придбало квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого 25 липня 2003 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ним права власності на таку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна - 1603749 (форма власності - загальнодержавна), що підтверджується повідомленням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України № 2691 від 20 листопада 2019 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №189637623 від 21 листопада 2019 року (а. с. 55-56, 57-61).

Також встановлено, що у 2003 році Міністерство оборони України передало зазначену квартиру ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як особам, які перебували на квартирному обліку відповідно до черги для постійного проживання (а. с. 55-56).

Крім цього встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 червня 2005 року виконком Перечинської міської ради посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3 (а. с. 13).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7972816 від 04 серпня 2005 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 183045911 від 01 жовтня 2019 року відомості про право приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 11625379, внесені в Реєстр прав власності на нерухоме майно 04 серпня 2005 року (а. с. 14, 16-17, 18, 19).

Таким чином, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 у такому зареєстроване під двома реєстраційними номерами - 1603749 (власник Міністерство оборони України, форма власності - загальнодержавна) та 11625379 (власники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , форма власності - приватна спільна сумісна) (а. с. 16-17, 57-61).

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у позивача існують перешкоди у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1 одночасно зареєстроване як за нею та членами її сім`ї, так і за Міністерством оборони України, хоча останнє наявність у нього такого на даний час спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього.

Згідно ч. 1 ст. 21 цього Закону у Державному реєстрі прав на кожний об`єкт нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше або яке не було зареєстровано відповідно до цього Закону, за рішенням державного реєстратора прав про державну реєстрацію права власності відкривається розділ Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 3.9 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 7 лютого 2002 року, у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на це майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно.

Однак, при переході до позивача та членів її сім`ї права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстратором не було одночасно скасовано попередній запис щодо зареєстрованого в Реєстрі прав права власності Міністерства оборони України на це майно, натомість у порушення вказаних норм відкрито новий розділ про об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 11625379.

Як вбачається із заяви представника Перечинської міської ради Закарпатської області, такий проти скасування розділу № 1603749 в Реєстрі права власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 не заперечив.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки вищевказане створює перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права розпоряджання належним їй майном, а Міністерство оборони України наявність у нього на даний час права власності на таке спростувало, тому позивачу слід усунути перешкоди у розпорядженні вищевказаною квартирою шляхом скасування в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про право власності Міністерства оборони України на майно за реєстраційним номером 1603749.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 02 жовтня 2019 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 768,40 грн. судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої адвокатом Муруговим В.О. заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 13, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Перечинської міської ради Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, № 16; код в ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, № 6; код в ) про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у розпорядженні належною їй на праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 шляхом скасування в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про право власності Міністерства оборони України на зазначену квартиру за реєстраційним номером 1603749.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.