Справа № 286/1989/19
У Х В А Л А

17.12.2019

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Білоусенко І. В.

з секретарем Максимець О. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Тернової В ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овручі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімгарант» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення її з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та стягнення недоплаченої заробітної плати , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «Вімгарант», з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення її з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 21.01.2019 по 20.06.2019, стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та стягнення недоплаченої заробітної плати за фактично відпрацьований час за період з 14.08.2018 по 26.12.2018 в сумі 94525 гривень 75 копійок.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України в наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду, позивач документ про сплату судового збору не надав, посилаючись на п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір», якою звільняються від сплати судового збору позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, вимоги позивача не є такими, які дають підстави для звільнення його від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995року, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином, вимога про стягнення оплати за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, тому не може буди віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, яка набрала чинності 1 вересня 2015 року, судовий збір не сплачується.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору у частині вимог про скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

При зверненні до суду позивач зазначає п`ять вимог, три з яких не дають підстав для звільнення від сплати судового збору, а саме: скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року встановлено в розмірі 1 921, 00 гр.

Таким чином, виходячи з трьох вимог, належних до оплати судовим збором, позивач має сплатити 2305,20 грн. судового збору / 768,40 х 3 = 2 305,20 /.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 2 305,20 грн.

При таких обставинах, керуючись ст.ст.175, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімгарант» в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення її з роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом сплати судового збору в розмірі 2305,20 грн.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подання у 15-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя І. В. Білоусенко