Провадження № 2-н/554/1001/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яка утворилась за період з січня 2000 року по жовтень 2019 року у розмірі 21980,92 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

12.11.2015 року між КП ПОР «Полтававодоканал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, згідно п.34 якого, строк позовної давності становить три роки (в тому числі і за послуги, що були ними отримані до укладення даного договору).

Згідно наданої копії довідки про стан розрахунків, боржник ОСОБА_1 з січня 2000 року по червень 2005 року не здійснювала оплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, проте представник КП ПОР «Полтававодоканал» у вказаний період не звернувся з заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період більший ніж десять років до дати звернення з заявою про видачу судового наказу до суду.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при видачі судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст.163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: А.М. Чуванова