Справа № 283/2466/19
провадження №2/283/888/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

11.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 09.08.2019 року близько 23 год. ОСОБА_2 в м. Малині по вул. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з мопедом марки «Альфа», без д.н.з., під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 06.09.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП. Окрім цього, в результаті протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому заднього краю латерального мищелка великоберцевох кістки, часткового пошкодження передньої хрестовидної зв`язки. ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3101,37 грн. та моральної шкоди 20000 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, у зв`язку з тим, з медичної картки позивача не вбачається доказів призначень препаратів; не надано доказів призначення лікарем проходження ультразвукового обстеження, направлення на МРТ колінного суглобу, призначення лікування та бандажу колінного суглобу; не має правових підстав для стягнення моральної шкоди, а від так просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 06.09.2019 року постановою Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушень ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, у зв`язку з тим, що 09.08.2019 року близько 23 год. ОСОБА_2 в м. Малині по вул. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з мопедом марки «Альфа», без д.н.з., під керуванням ОСОБА_1 внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.6-7).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 10.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 06.09.2019 року без змін (а.с.8-9).

Згідно медичної картки, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому заднього краю латерального мищелка великоберцевох кістки, часткового пошкодження передньої хрестовидної зв`язки, з подальшим призначенням лікування (а.с.10-16).

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 1137 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, поз`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що відповідач винуватий у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, позивачем підтверджено документально витрати на лікування, зокрема: квитанцією від 10.09.2019 року на суму 122 грн., квитанцією від 10.08.2019 року на суму 1115 грн., квитанцією від 06.09.2019 року на суму 10,50 грн., квитанцією від 09.09.2019 року на суму 1040 грн., квитанцією від 10.08.2019 року на суму 377,37 грн., квитанцією від 10.09.2019 року на суму 95 грн., квитанцією від 06.09.2019 року на суму 10,50 грн., квитанцією від 09.08.2019 року на суму 55 грн., квитанцією від 09.08.2019 року на суму 52,50 грн., квитанцією від 20.08.2019 року на суму 147,50 грн.; та витрати до міста Коростень для проведення МРТ дослідження лівого колінного суглоба, згідно квитанцій від 09.09.2019 року на суму 36 грн.

Витрати позивача становлять 3061,37 грн., а від так підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Окрім цього, згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Так, п.9 вказаної Постанови Пленуму передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральних страждань та сильного фізичного болю, порушено звичайні життєві зв`язки, заподіяно душевних переживань, порушено нормальний уклад життя у зв`язку з тривалим амбулаторним лікуванням. В даному випадку наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та тілесним ушкодженням ОСОБА_1 , а також наявна вина відповідача.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 20000 грн. моральної шкоди є необґрунтованими та суперечать засадам розумності і справедливості. А від так, в даному випадку є підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 7000 грн. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги обставини справи, характер діяння відповідача, ступінь моральних переживань позивача з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 , та вважає, що вказана вище сума в повній мірі зможе компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду, що настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Доказів на спростування своєї вини ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплаченого позивачем.

Керуючись ст. 4, 13, 76, 141, 263, 265,273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 3014,87 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 грн., а також 768,40 грн. понесених судових витрат, а всього 10783,27 (десять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 27 копійок) грн.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 16 грудня 2019 року.

Суддя