Ухвала

Іменем України

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 712/2-1558/2011

провадження № 61-21465ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року у справі № 712/2-1558/2011 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 , визнання права власності на спадкове майно по ј частки будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважає це рішення незрозумілим в частині, що стосується неможливості віднесення позивачів до спадкоємців четвертої черги, а саме: чи було ОСОБА_1 як пасинка виключено з членів сім`ї ОСОБА_5 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2019 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року є цілком зрозумілим і чітким, правових підстав для його роз`яснення немає.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права,і направити справу для продовження розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

Заявник вважає, що існують усі правові підстави для роз`яснення рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року, оскільки стаття 3 Сімейного кодексу України передбачає віднесення його та ОСОБА_2 до членів сім`ї померлого ОСОБА_5 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, щозвертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили ухвалити рішення, яким встановити факт, що вони проживали однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_5 по день його смерті та мають право на спадкування за законом у четверту чергу, змінити черговість одержання права на спадкування і визнати за ними право на спадкування після смерті ОСОБА_5 разом із спадкоємцями першої черги ( ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ), а також визнати за ними право власності на спадкове майно по ј частки будинку та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2011 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт, що позивачі проживали однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_6 більше п`яти років до часу відкриття спадщини і мають право на спадкування у четверту чергу. Визнано за позивачами право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги померлого.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог апеляційний суд виходив з того, що в силу приписів закону та обставин справи позивачі не можуть бути віднесені до спадкоємців четвертої черги, незважаючи на проживання зі спадкодавцем в одному будинку.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою ОСОБА_1 просив роз`яснити зазначене рішення в частині неможливості віднесення позивачів до спадкоємців четвертої черги, а саме: чи було ОСОБА_1 як пасинка виключено із членів сім`ї ОСОБА_5 .

Встановивши, що рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року є цілком зрозумілим і чітким, будь-якого двоякого тлумачення воно за собою не тягне, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його роз`яснення.

Разом з тим, апеляційний суд виходив з того, що заявник не навів належних доводів та підстав на обґрунтування того, в чому для нього полягає неясність або незрозумілість судового рішення, які саме нечіткості присутні в його змісті. Обставина, зазначена ОСОБА_1 у поданій заяві про роз`яснення судового рішення, взагалі не була предметом розгляду під часу перегляду справи апеляційним судом у 2011 році.

Позивачами,зокрема, ставилася вимога про віднесення їх до спадкоємців четвертої черги за померлим ОСОБА_5 і суд апеляційної інстанції чітко та зрозуміло вказав, через що такі вимоги не можуть бути задоволені.

У контексті роз`яснення судового рішення суд не вправі вказувати ті обставини, яких не має у судовому рішенні, яке просять роз`яснити, це призведе до внесення змін у судове рішення, що є неприпустимим.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про визнання права на спадкування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко