Провадження № 2/219/3290/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмута цивільну справу за позовною заявою представника позивача Галій Сергія ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

встановив:

представник позивача Галій ОСОБА_3 А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в якому зазначив, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2019, спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 47 474,63 грн. Проте, відповідачем виплачено недоотриману за життя спадкодавця пенсію в сумі 3939,83 грн., а недоотриману пенсію у розмірі 43 534,80 грн., відповідач відмовився виплатити, мотивуючи тим, що діючим законодавством передбачена виплата пенсії за минулий період 3 роки.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі 43 534,80 грн., а також, витрати позивача на правову допомогу в сумі 1850,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позивач 28 серпня 2019 звернулась з заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 . Пенсійні виплати в період з 01.08.2014 року по 31.10.2016 року, тобто, з дня звернення у серпні 2019 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані у сумі 47 474,63 грн. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону України № 1058, а саме, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Заявник звернувся 28.08.2019 року з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання означених виплат. Розмір недоотриманих сум пенсійних виплат розраховано відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону, а саме, з 27.08.2016 року по 31.10.2016 року в сумі 3939,83 грн. Пенсія за період з 01.08.2014 року по 27.08.2016 року в сумі 43 534,80 грн. не була сплачена у зв`язку із відсутністю вини Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в неотриманні пенсійних виплат у даному періоді. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.05.1975 року (а.с.6).

Позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 21.06.2002 року (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріально, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1949 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтва, складається з недоотриманої пенсії, яка належить померлому на підставі довідки № 19907/05 від 12.08.2019, виданої Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України. Вартість спадкового майна 47 474,63 грн. (а.с.8).

Як вбачається з чеку ПАТ «Укрпошта» від 09.09.2019, в м. Бахмуті була здійснена виплата пенсії в сумі 3939,83 грн. (а.с.10).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону, також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшла до складу спадщини після його смерті.

Позивач у порядку спадкування за законом набула право власності на вказані грошові кошти.

Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 47 474,63 грн. Частину цієї суми у розмірі 3939,83 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 43 534,80 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_4 .

Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 43 534,80 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.08.2014 року по 27.08.2016 року, в сумі 43 534,80 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки, дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Також, суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів.

В частині вирішення спору про стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги, суд прийшов таких висновків.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також, розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018р. у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

За матеріалами справи встановлено, що 25.10.2019 року між адвокатом Галій С.А. та позивачем ОСОБА_2 укладено договір № 3-н/2019 про надання правової допомоги (а.с.13), розрахунок послуг складає 1850 грн., що підтверджується квитанцією № 3 від 25.10.2019р. (а.с.15), тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 1850 гривень.

Згідно зі ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області (місце знаходження: м. Бахмут Донецька область, вул. Миру, 35, ) на користь ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 43 534 (сорок три тисячі п`ятсот тридцять чотири) гривні 80 копійок, нарахованої померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яка входить до складу його спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2019 року.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області (місце знаходження: м. Бахмут Донецька область, вул. Миру, 35, ) на користь ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень та судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Любчик