РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог - Пята Львівськат державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовними вимогами, які у подальшому уточнила, до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог - Пята Львівськат державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщина складається з 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 . 1/5 частини квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була приватизована відділом приватизації житла міської адміністрації та зроблено відповідний запис у реєстрову книгу за № 7043. Інша 1/5 частина цієї ж квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за № 2-3002 від 21.08.2001 року та Реєстраційного посвідчення від 03.09.2001 року. Іншим співвласникам приватизованої квартири належить 3/5 частин квартири. Позивачу - ОСОБА_1 - 1/3 частина. ОСОБА_5 - 1/3 частина. ОСОБА_6 - 1/3 частина. ОСОБА_2 є онукою померлої і спадкоємцем 2-ї черги

Загальна площа 3-х кімнатної квартири становить - 60,30 кв.м., житлова площа - 40

кв.м..

Відповідно до Звіту про вартість майна, вартість квартири становить 1 116 500грн., а 2/5 частини квартири становить 446 600 грн.

Позивачка фактично прийняла спадщину. Оплачувала за квартиру та комунальні послуги. Робила поточні ремонтні роботи в квартирі для її належного утримання. Була зареєстрована та проживала в спірній квартирі. Вона піклувалася хворою матір`ю, надавала матеріальну допомогу.

26.11.2018 року вона, позивач, звернулася до нотаріуса П`ятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але з підстав, що хвора мати ОСОБА_3 була на лікуванні і догляді в пансіонаті, де була зареєстрована, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду . Нотаріусом була прийнята заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини та зареєстрована спадкова справа за № 63383490.

Відтак, просить визнати факт прийняття спадщини. ОСОБА_7 за померлою ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Пояснення надали аналогічні викладеним в позові. Просять такий задовольнити.

В чергове судове засідання позивач та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

В чергове судове засідання представник відповідача не прибув, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про смерть виданому повторно Серії НОМЕР_1 від 30.11.2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 . 1/5 частини квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була приватизована відділом приватизації житла міської адміністрації та зроблено відповідний запис у реєстрову книгу за № 7043. Інша 1/5 частина цієї ж квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за № 2-3002 від 21.08.2001 року та Реєстраційного посвідчення від 03.09.2001 року. Іншим співвласникам приватизованої квартири належить 3/5 частин квартири. Позивачу - ОСОБА_1 - 1/3 частина. ОСОБА_5 - 1/3 частина. ОСОБА_6 - 1/3 частина. ОСОБА_2 є онукою померлої і спадкоємцем 2-ї черги.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим Львівським міським бюро ЗАГС 28.04.1966 року, в якому в графі - мати - вказана ОСОБА_3 . З зв`язку з одруженням позивачка змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , а після розірвання шлюбу у 2006 році залишила прізвище ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1297 ЦК України, звернулася до нотаріуса П`ятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але з підстав, що хвора мати ОСОБА_3 була на лікуванні і догляді в пансіонаті, де була зареєстрована, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. Нотаріусом була прийнята заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини та зареєстрована спадкова справа за № 63383490.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею ст. 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Окрім цього, згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки виданої ЛКП «Львівський ліхтар» за № 3477 від 06.12.2018 року, позивач зареєстрована по АДРЕСА_1 , з 01.11.1982 року із подальшим зняттям з реєстрації та повторною пропискою із 25.09.2018 року.

Із довідки КЗ ЛОР Львівського геріатричного пансіонату» № 919 від 18.12.2018 року вбачається, що померла ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у комунальному закладі з 20.07.2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оплату за перебування та проживання ОСОБА_3 здійснювала ОСОБА_1 .

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК УКраїни).

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач вважається такою, що фактично прийняла спадщину за померлою матір`ю ОСОБА_3 та має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо частки нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі Свідоцтва на право власності, виданого 27.12.1993 року Львівською міською адміністрацією належала на праві приватної власності її померлій матері ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7 та листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що сторона позивача не ставить перед судом вимоги про його розгляд і вимог до відповідача у цій частині немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10 , 12, 81,141, 258,259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог - Пята Львівськат державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1 за померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 2/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, що на підставі Свідоцтва на право власності, виданого 27.12.1993 року Львівською міською адміністрацією належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що ухвалив рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач : Львівська міська рада, юридична адреса: м. Львів, пл. Ринок,1

Третя особа 1: ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа 2: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Суддя В .Кузь Кузь