Справа № 401/2401/19
Провадження № 2-з/401/26/19
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

12 серпня 2019 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Кадигроб С.М.

за участю секретаря - Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2019 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями (гараж, сарай, вбиральня, огорожа).

В обґрунтуванні заяви посилається на те, що заяву подано до подання ним позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Спільним сумісним майном із відповідачем є нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, з належними до будинку надвірними будівлями (гараж, сарай, вбиральня, огорожа). Оскільки, житловий будинок може бути відчужено на користь будь-якої іншої особи, то існує ймовірність того, що відповідач може здійснити його відчуження на користь інших осіб, що в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Станом на 12 серпня 2019 року позовна заява від ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до суду не надійшла.

Сторони у справі для розгляду даної заяви не викликались у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оплачено судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп., відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується квитанцією від 08 серпня 2019 року.

На підтвердження викладених у своїй заяві обставин ОСОБА_1 надав:

- часткову ксерокопію власного паспорту серії НОМЕР_1 виданого Мінським РУГУ МВС України в м.Києві 04 червня 1996 року, відповідно до якого він з 15 червня 2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та без копії сторінки №№10-11, на підтвердження факту перебування з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі;

- копію технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого власником є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 серпня 2016 року;

- копію договору купівлі-продажу від 24 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо купівлі-продажу житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Відповідно до п.1.7 вказаного договору покупець набуває житловий будинок за згодою свого чоловіка ОСОБА_1 , за грошові кошти, що є особистою власністю ОСОБА_2 , і житловий будинок з прилеглими надвірними будівлями, про який йде мова в цьому договорі, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України також буде об`єктом її особистої приватної власності, що викладено в окремій заяві, яка зберігається в справах приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Бабенко В.М.

- копію висновку органу опіки та піклування від 26 червня 2018 року №11 про надання дозволу ОСОБА_2 на укладення договору дарування житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Аналізуючі надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві про забезпечення позову обставин ОСОБА_1 не надав.

Так, по перше: суду не надано доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі; по-друге: придбання спірного житлового будинку у період їх шлюбу; по-третє: відсутні докази (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності), що на час звернення до суду право власності на вказаний житловий будинок належить ОСОБА_2 ; по-четверте: відсутні докази, що спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя; по-п`яте: не надано доказів на підтвердження права власності на земельну ділянку, де розташований житловий будинок з прилеглими будівлями.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою, безпідставною, подана без належних доказів, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя С.М. Кадигроб

12.08.19