РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.,

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що 15 листопада 2000 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому, актовий запис №600. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося і 11 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син став проживати з позивачкою, відповідач через деякий час припинив брати участь в утриманні дитини. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2010 року у справі №2-15447/10 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідач сплачував на користь позивачки аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі ј частини свого заробітку (доходу), однак, станом на 01 березня 2019 року він досі має заборгованість у розмірі 7183,24 грн. З 07 серпня 2018 року і по теперішній час ОСОБА_3 навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» в місті Києві за денною формою навчання на факультеті електроніки. Відповідач не приймає участі в утриманні сина, у зв`язку з чим позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі, оскільки, її власного доходу не вистачає на повноцінне утримання сина під час його навчання. Для належного існування і навчання сина йому необхідні певні елементарні речі, придбання яких потребує значних матеріальних витрат це повсякденний сезонний одяг і взуття, спеціальна учбова, методична література, учнівські зошити для складання конспектів, канцелярські товари, платежі на світлокопії та окремі позаурочні заходи, які організовує Університет, предмети особистої гігієни та інші речі, що необхідні для нормального розвитку будь-якої молодої особи, для її навчання і проживання. При цьому, оскільки син є іногороднім студентом, то окрім плати за навчання позивачці систематично необхідно здійснювати оплату за його проживання у гуртожитку. Окрім того, як молода особа чоловічої статі, яка перебуває на стадії посиленого фізичного розвитку й формування, син потребує значно більших витрат на якісне харчування у порівнянні з дитячим віком. До того ж, у зв`язку із тим, що постійне місце проживання знаходиться в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, син змушений раз на місяць витрачати грошові кошти на поїздки до дому з міста Київ до міста Дніпрорудне й назад за продуктами харчування, за одягом, грошима та для відвідування родини.За таких обставин дитина потребує матеріальної допомоги від свого батька. Проте, Відповідач такої допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, отримуючи дохід в розмірі, достатньому для сплати аліментів на утримання сина. За таких обставин, позивачка вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів до закінчення сином навчання. Крім того, після розірвання шлюбу прізвище позивачки « ОСОБА_6 » було змінене на дошлюбне « ОСОБА_7 ». Також було змінено прізвище сина з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Тому позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 13 лютого 2019 року і до закінчення дитиною навчання; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але надала суду заяву із клопотаннями розгляду справи без її участі, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про закінчення терміну зберігання. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 15 листопада 2000 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому, актовий запис №600.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з Відповідачем не склалося і 11 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки « ОСОБА_6 » було змінене на дошлюбне « ОСОБА_7 ». Також було змінено прізвище сина з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Після розірвання шлюбу син став проживати з Позивачкою. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2010 року у справі №2-15447/10 з Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідач сплачував на користь Позивачки аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі ј частини свого заробітку (доходу), однак, станом на 01 березня 2019 року він досі має заборгованість у розмірі 7183,24 грн.

З 07 серпня 2018 року і по теперішній час ОСОБА_3 навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» в місті Києві за денною формою навчання на факультеті електроніки.

Відповідач не приймає участі в утриманні сина, у зв`язку з чим позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі, оскільки, її власного доходу не вистачає на повноцінне утримання сина під час його навчання. Для належного існування і навчання сина йому необхідні певні елементарні речі, придбання яких потребує значних матеріальних витрат, одяг та взуття, канцелярські предмети, оплата за проїзд, проживання в гуртожитку, тощо.

За таких обставин дитина потребує матеріальної допомоги від свого батька. Проте, Відповідач такої допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, отримуючи дохід в розмірі, достатньому для сплати аліментів на утримання сина.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом, з 16 квітня 2019 року, і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

В іншій частині позову суд у задоволенні відмовляє.

Позивачкою не обґрунтовані позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина з 13 лютого 2019 року.

Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.199-200 СК України, Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісяця, до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

Стягнення почати з 16 квітня 2019 року, тобто з дня подання позову до суду.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик