КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 373/971/18

провадження № 22-ц/824/1248/2019

28 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Литвиненко ОлениЛеонідівни на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року у складі судді Реви О.І.,

встановив:

29.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ІІриватБанк»(далі- AT КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.08.2006 року в сумі 26 477,11 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн.

Посилалось на ті підстави, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 23.08.2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у вказаній заяві.

Відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2018 року становить 26 477,11 грн. та складається із заборгованості: за кредитом у розмірі 4 523,60 грн.; процентам за користування кредитом - 15 285,34 грн.; за пенею та комісією 4 931,16 грн., а також штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 1237,01 грн. (процентна складова).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О.Л. просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Посилалася на ті підстави, що позивачем надано суду копія заяви від 23.08.2006 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. При цьому відповідач висловила згоду про оформлення кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила про ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, а також надала згоду, що заява разом з Пам'яткою клієнта, з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

На виконання умов договору позичальнику 23.08.2006 року відкрито картковий рахунок та 03.09.2007 року надано кредитну картку НОМЕР_2. У заяві зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, тип картки тощо.

17.09.2007 р. встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача.

Надана виписка та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.

Суд першої інстанції не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору, частково сплачуючи заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню, та комісії, а отже визнав зобов'язання за угодою та розміри встановлених обов'язкових платежів.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ІДПК України апеляційні скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні дані про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов'язань по поверненню кредиту, а факт невиконання боржником умов кредитного договору є недоведеним. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не є можливим перевірити правильність нарахування відповідних сум. Розрахунок не містить підпису відповідальних осіб тане скріплений печаткою банку.

Вимоги про стягнення пені є необґрунтованими, відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів, даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бутидосягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як вбачається із матеріалів справи, 23.08.2006 року між сторонами укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктом 5.5 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п.6.6 вказаних Правил в обов'язки клієнта входить погашення заборгованості по кредиту, процентам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим даним договором.

Відповідно до п. 6. 7 цих Правил, клієнт зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн +5% від суми позову.

Відповідно до п. 9. 6 «Умов та правил надання банківських послуг» при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банка для продовження дії карти та при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком по закінченню вказаного в цьому пункті строку, щомісячно. У випадку, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, установленої тарифами банка, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на картрахунку держателя.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобов'язання своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також інші кредитні зобов'язання за договором не виконала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки відповідачем порушувалося зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», до яких остання приєдналася, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість в сумі 26 477,11 грн., що складається: заборгованості за кредитом - 4523,60 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 15 285,34 грн.; за комісією - 4 931,16 грн., а також штрафів - 500 гри. (фіксована частина) та 1237,01 гри. (процентна складова).

Надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), усі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції).

Оскільки такий розрахунок заборгованості не спростований стороною відповідача, суд апеляційної інстанції бере його до уваги при визначенні розміру заборгованості.

Судом встановлено, що проценти за користування кредитом позивачем нараховані за період з 20.10.2007 р. по 30.04.2018 р.

Згідно з Правилами користування платіжною картою та заявою на отримання кредиту, строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого мінімального платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Відповідно до довідки позивача, термін дії картки НОМЕР_2 закінчився у вересні 2011 р.

Зі спливом строку кредитування припиняється право позивача нараховувати проценти за кредитом, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18.

З урахуванням встановлених судами обставин щодо закінчення строку дії кредитного договору, та враховуючи невиконане зобов'язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 4523, 60 грн та по відсотках за користування кредитом станом на 30.09.2011 р. у розмірі 4410,61 грн.

З огляду на те, що умовами договору передбачено сплату комісії за обслуговування рахунку, тобто сплату за послуги, що супроводжує кредит, вказана умова не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню, в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 446,71 грн. (процентна складова).

Суд першої інстанції невірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, неповно дослідив наявні у справі докази і надав їм неналежну оцінку, невірно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив помилкове судове рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Положеннями ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 1 762,00 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 643,00 грн., всього у сумі 4 405 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - ЛитвиненкоОлени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018року скасувати.

Постановити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 серпня 2008 року в сумі 9 880,92 грн, що складається: з заборгованості за кредитом -4 523,60 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4410,61 грн.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 446,71 грн. (процентна складова).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк