Ухвала

Іменем України

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа №755/8859/15-ц

провадження № 61-21043ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року у справі №755/8859/15-ц, було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2018 року, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, залишені без змін.

14 травня 2019 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив суд: скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва 15 вересня 2017 року № 755/8859/15-ц і ухвалити нове рішення чи змінити вказане рішення, яким замінити відповідача в справі № 755/8859/15-ц з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві на ПрАТ «Трест Київміськбуд-6».

Заяву обґрунтовував тим, що03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 стало відомо про ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 липня 2017 року у справі № 755/23428/13-ц, якою скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2013 року, та замінено боржника ВАТ «Трест Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, що і стало підставою для його звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами для заміни боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві на ПрАТ «Трест Київміськбуд-6». Також, у даній заяві йдеться про заміну відповідача за нововиявленими обставинами, згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року у справі №755/23428/13-ц.

Разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 , подано клопотання про поновлення строку подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив суд поновити строк подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з тих підстав, що в період з 21 квітня 2017 року по 22 лютого 2019 року він хворів, самостійно не пересувався, та не мав фізичної змоги нічого робити.

Судом першої інстанції встановлено, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 після вказаної ним у клопотанні дати захворювання 21 квітня 2017 року самостійно подавав до Дніпровського районного суду міста Києва вищевказані клопотання по справі № 755/8859/15-ц, був присутнім в судовому засіданні 10 травня 2018 року під час розгляду справи № 755/23428/13, що суперечить його доводам про відсутність фізичної можливості вчиняти будь-які дії, що було поважною причиною пропуску ним строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, підставою його звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами для заміни боржника/відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві на ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» є ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року в справі № 755/23428/13-ц. Як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року у справі № 755/23428/13-ц, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 10 травня 2018 року та заперечував проти подання державного виконавця, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Тому, про обставини, що стали підставою, на думку заявника, для перегляду судового рішення від 15 вересня 2017 року у справі №755/8859/15-ц, ОСОБА_1 дізнався 10 травня 2018 року, у зв`язку з чим строк подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, визначений статтею 424 ЦПК України, сплинув.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року про виправлення описки у резолютивній частині заяву позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом залишено без розгляду.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодування шкоди завданої каліцтвом направлено до Дніпровського районного суду міста Києва для усунення недоліків.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в оскаржуваній ухвалі (в її мотивувальній частині) судом зроблений висновок про те, що заявником пропущено строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, і підстави для його поновлення відсутні, тому у задоволенні клопотання слід відмовити, а заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишити без розгляду. В той же час в резолютивній частині ухвали зазначено: в задоволенні клопотання про поновлення строку відмовити; заяву позивача про перегляд рішення залишити без задоволення. За таких умов резолютивна частина оскаржуваної ухвали не відповідає її мотивувальній частині, тим паче, що розгляд заяви ОСОБА_1 по суті питання, за результатами якого суд міг би ухвалити рішення про залишення заяви без задоволення, судом першої інстанції не здійснювався.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції відповідно до положень статті 365 ЦПК України у разі виявлення апеляційним судом недоліків в оформленні направленої йому цивільної справи він постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути виявлені недоліки.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2019 року виправлено в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом, описку в резолютивній частині, а саме: другий абзац резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Заяву позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом - залишити без розгляду».

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року залишено без змін.

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовував тим, що судами не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, тому рішення судів є необґрунтованими. Вказав на безпідставне неврахування судами першої та апеляційної інстанції зазначених ним підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що така заява подана з пропуском встановленого пунктом першим частини першої статті 424 ЦПК України трирічного строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, який є преклюзивним та поновленню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із зазначеною підставою може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Пунктом першим частини другої згаданої норми визначено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій статті 424 ЦПК України, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

Наслідки пропущення процесуальних строків зазначено в законі.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська