Єдиний унікальний номер 226/2798/19 Номер провадження 22-ц/804/3254/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі :

головуючого - судді - Мірути О.А.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 226/2798/19 за скаргою боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , на постанови державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бичек Ольги Андріївни,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року (суддя Рибкін О.А.), ухваленого Димитровським міським судом Донецької області, повний текст ухвали складено 21 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з зазначеною скаргою в обґрунтування якої послався на те, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 07.12.2015 року з нього на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, також рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення проводити з 02.03.2016 року.

05 травня 2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 24 червня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій та встановлено, що він отримує пенсію в УПФУ м. Димитров, у зв`язку з чим було звернуто стягнення на його пенсію та встановлено, що станом на 01 липня 2016 року у нього наявна заборгованість у сумі 7102, 26 грн.

Постановою державного виконавця від 06 листопада 2017 року звернуто стягнення на його доходи та постанову направлено до пенсійного фонду. Постановою державного виконавця від 28 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Покровському об`єднаному УПФУ та звернуто стягнення на його доходи і направлено на виконання до Покровського об`єднаного УПФУ. Крім того, постановою державного виконавця від 07 травня 2019 року встановлено, що він перебуває на обліку у відділенні управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області м. Мирноград та звернуто стягнення на його доходи і направлено до відділення УВД ФСС України у Донецькій області м. Мирноград, для виконання.

Державним виконавцем Бичек О.А. ухвалено ряд постанов, а саме постанова від 01 серпня 2019 року, згідно якої накладено арешт на все його рухоме майно, зокрема, автомобіль ЗАЗ - Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Муравей, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_3 не згоден з вказаною постановою, оскільки на його думку державний виконавець не врахував, що співвласником вказаного майна є також заінтересована особа ОСОБА_3 , оскільки це рухоме майно було придбано у період шлюбу з нею, звертає увагу, що державний виконавець не звертався до суду щодо визначення розміру часток подружжя у спільному майні. На його думку, виконання рішення суду може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, оскільки він має постійний стабільний доход, з якого стягується аліменти і може бути поступово погашена і його заборгованість.

Постановою державного виконавця від 02 серпня 2019 року його нерухоме майно - автомобіль ЗАЗ-Daewoo та причеп Муравей оголошені у розшук. При цьому державним виконавцем не було взято до уваги той факт, що це рухоме майно знаходиться у спільній власності з ОСОБА_3 та вони користуються ним разом. Після отримання вказаної постанови він попередив державного виконавця про місцезнаходження вказаного нерухомого майна, однак державним виконавцем його доводи не були взяті до уваги, а вказане майно у подальшому було вилучено.

Постановою державного виконавця Бичек О.А. від 02 серпня 2019 року відносно ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження, а саме у праві користування вогнепальною мисливською зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Вказана постанова є невмотивованою, оскільки у нього взагалі немає таких дозволів.

Постановою державного виконавця від 02 серпня 2019 року ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, але оскільки він є інвалідом та відповідно до п.2 ч.10 ЗУ «Про виконавче провадження», таке обмеження до нього не може бути застосоване.

Постановою державного виконавця від 02 серпня 2019 року ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Вказана постанова є незаконною, оскільки порушує його право на пересування. П

Постановою державного виконавця від 02 серпня 2019 року ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання. Звертає увагу суду, що оскільки в нього взагалі не має такого права, то вказана постанова є невмотивованою. На думку ОСОБА_3 а не з його вини, оскільки державним виконавцем були навмисно створені умови для виникнення заборгованості по аліментам, а саме державний виконавець не проводив перевірки та внаслідок дій державного виконавця, його недбалості та несумлінності виникла заборгованість.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить визнати вказані постанови державного виконавця незаконними та стягнути на його користь витрати нам професійну правничу допомогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ УХВАЛИ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що на ОСОБА_1 покладений обов`язок, який передбачений законом повідомляти державного виконавця про свої доходи та майно. У зв`язку з тим, що саме через порушення ОСОБА_1 зазначеного обов`язку утворилась заборгованість по сплаті аліментів з його доходів, які він отримує з Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області. Також суд зазначив, що оскільки державним виконавцем було встановлено, що боржник перебуває у Мирноградському відділенні управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області та з 03 лютого 2016 року отримує відповідні страхові виплати, з яких не утримувались аліменти, 07 травня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на ці доходи боржника, а після отриманням державним виконавцем

звітів про існування заборгованості ОСОБА_1 у сумі 76086, 87 грн., державним виконавцем правомірно було винесено постанову про накладення арешту на рухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Стосовно оголошення у розшук рухомого майна ОСОБА_1 державним виконавцем, суд першої інстанції зазначив, що оскільки майно не знаходиться за місцем його проживання, крім того, при складанні повторного акту державного виконавця, вказане майно не було виявлено за адресою мешкання боржника ОСОБА_1 , тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про розшук майна.

Також суд у своєму рішенні зазначив, стосовно доводів боржника про порушення прав заінтересованої особи ОСОБА_3 при накладенні арешту на автомобіль ЗАЗ-Daewoo та причеп Муравей на думку суду, оскільки правовстановлюючі документи на вказані транспортні засоби, згідно наданої інформації Територіального сервісного центру № 1444, власником зазначений тільки ОСОБА_1 , а тому державним виконавцем правомірно було накладено арешт на вказане рухоме майно.

Суд першої інстанції також вказав, що постанови державного виконавця про встановлення ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепального мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання є законні та постановлені у відповідності з діючим законодавством та підстав для їх скасування не має.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року.

Визнати незаконними постанови державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бичек О.А.: про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, про встановлення тимчасового обмеження боржника у справі виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та скасувати вказані постанови державного виконавця.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь скаржника понесені ним судові витрати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи відбувався тривалий час, а ухвала суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції розглянув справу однобоко та упереджено, ігноруючи процесуальні правила.

Суд допустив неповноту розгляду справи та проігнорував заяву представника скаржника щодо постановлення окремої ухвали суду за фактом підроблення документів з боку державного виконавця.

Вважає, що суд допустив неповноту розгляду справи, не звернувши уваги на довід скарги про відсутність подання державного виконавця про виділ частки боржника із спільного майна подружжя. Вважає, що суд не прийшов до законних висновків щодо позиції боржника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_3 , а саме доводів у частині того, що державним виконавцем було незаконно накладено арешт на рухоме майно, а саме на транспортні засоби, які є спільним майном подружжя.

Звертає увагу суду, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме, на час відкриття виконавчого провадження майновий стан його не змінювався, він отримував пенсію та страхові виплати, а тому, на думку апелянта, у нього був відсутній обов`язок повідомляти державного виконавця про зміну своїх доходів, адже його джерело доходів з дня відкриття провадження не змінювалось, а заборгованість виникла саме внаслідок бездіяльності державного виконавця, про яку ОСОБА_1 не було відомо та не доведено до цього часу її розмір у встановленому законному порядку.

Державним виконавцем були підроблені докази про розмір заборгованості зі сплати аліментів, на підтвердження цього державним виконавцем було надано до суду посвідчену копію довідки з ФСС, яка є фальсифікованою, оскільки мало місце внесення до довідки вхідного штампу 01 серпня 2019 року, коли довідка була надана 05 вересня 2019 року, що є ознакою службового підроблення, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені доводи ОСОБА_1 . На час винесення оспорюваних постанов державного виконавця у нього був відсутній розрахунок заборгованості із зазначенням конкретного розміру заборгованості.

Крім того, зазначає, що державним виконавцем не були проведені щомісячні розрахунки, відсутні повідомлення сторін про заборгованість зі сплати аліментів, а тому постанови є невмотивованими, а значить незаконними.

Також вважає, що суд невірно розподілив судові витрати, пов`язані з розглядом скарги.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Державним виконавцем Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бичек О.А. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому звертає увагу, що 05 травня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, згідно заяви про прийняття виконавчого документу до виконання, стягувач зазначила, що боржник отримує пенсію в УПФУ.

На момент судового засідання (04.04.2016 року) стосовно сплати аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боржник вже отримував страхові виплати, що підтверджено довідкою Мирноградського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, але умисно приховав свої доходи.

Також звертає увагу суду, що відповідно до п. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про зміну місця роботи, але боржником цього не було зроблено.

Крім того, державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 отримує страхові виплати з 03 лютого 2016 року, а тому 07 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на доходи боржника.

На підставі відповіді МВС від 28 травня 2019 року було встановлено, що за боржником зареєстровано рухоме майно, а саме автомобіль ЗАЗ-Daewoo та причеп Муравей. На підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна.

Крім того, згідно до звіту з Мирноградського міського відділення УВДФСС України в Донецькій області було встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01 липня 2019 року має заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_4 , яка складає 114662, 73 грн., а заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_2 складає 74943, 14 грн.

Також зазначає, що відповідно своїм повноваженням нею було постановлено постанови про арешт майна боржника, про розшук майна боржника про встановленні тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, про встановлення тимчасового обмеження боржника у справі виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Боржник отримав рекомендований лист та був повідомлений про складання вказаних постанов. 28 серпня 2019 року на адресу державної виконавчої служби надійшло його клопотання про скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанови про розшук автотранспорту, до якого додано копії довідок, які підтверджують інвалідність боржника 3 групи.

Державним виконавцем 06 вересня 2019 року було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стосовно вимог боржника про скасування постанови про зняття майна з розшуку, то вони також є необґрунтованими, оскільки при виході за адресою реєстрації боржника транспортних засобів не було виявлено про що було складено акт, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для зняття майна з розшуку.

Також державний виконавець звертає увагу суду, що доводи апелянта про відсутність скан-копій, запитів та інших документів, які додаються до виконавчого провадження є хибними, оскільки боржник мав можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та робити фото та відеозйомку.

Також зазначає, що вхідні довідки не підлягають реєстрації, а приєднуються до виконавчого провадження з відміткою про дату її одержання, що відповідає ч. ІІ п.7 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Крім того, державний виконавець наголошує, що ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений як у телефонному режимі так і поштовими відправленнями про наявність у нього заборгованості по аліментам, а тому його доводи, викладені в апеляційній скарзі, що на теперішній час йому не відомо суму заборгованості по аліментам є безпідставними.

Також вимоги апелянта про стягнення з бюджетних асигнувань Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, то вказані вимоги є недоречними та незаконними, оскільки Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не є самостійним відділом, а входить до складу Головного територіального управління у Донецькій області.

На думку, державного виконавця Бичек О.А. вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вона діяла відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Державний виконавець Бичек О.А. подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 07.12.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.6-7).

На підставі вказаного рішення Димитровським міським судом Донецької області 10.12.2015 видано виконавчий лист № 2/226/1604/2015, в якому зазначено, що боржник ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в м. Димитрові (а.с.83).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 49650037 за виконавчим листом № 2/226/1604/2015, виданим 10.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.85-86).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання

доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-10а).

На підставі вказаного рішення Димитровським міським судом Донецької області 04.05.2016 року було видано виконавчий лист № 2/226/242/2016, в якому зазначено, що боржник ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в м. Димитрові (а.с.94).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2016 року державним виконавцем Димитровського (на даний час - Мирноградського) міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження № 51007167 за виконавчим листом № 2/226/242/2016, виданим 04.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводяться з 02.03.2016 (а.с.14, 95-97).

Згідно свідоцтва про одруження 21.02.1998 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 (а.с. 41).

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ОСОБА_1 є власником транспортних засобів: причепу Муравей, реєстраційний номер НОМЕР_2 (дата реєстрації - 04.10.2016), та автомобіля ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (дата реєстрації - 22.09.2015) (а.с.42).

Згідно довідок МСЕК від 25.03.2016 року та від 29.03.2018 року ОСОБА_1 з 03.02.2016 року встановлена третя група інвалідності по профзахворюванню (а.с.43, 117, 147).

ОСОБА_1 неодноразово перебував на лікуванні в медичних закладах та проходив медичні обстеження (а.с.45-64).

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника від 24.06.2016 року за виконавчим провадженням № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію в УПФУ м. Димитров, тому постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, а саме проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 50% пропорційно до погашення заборгованості, яка станом на 01.07.2016 становить 7102,26 грн., а далі у розмірі 1/6 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.16, 98-99).

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.11.2017 року за виконавчим провадженням № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у ПФУ (а.с.17, 100-101).

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.11.2018 року за виконавчим провадженням № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у Покровському об`єднаному УПФУ (а.с.18).

Згідно відповіді № від 07.05.2019 року Державної фіскальної служби України на запит державного виконавця, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.120-121).

Згідно відповіді № від 08.05.2019 року Державної фіскальної служби України на запит державного виконавця, інформація стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з нього податку в ДРФО відсутня (а.с.122).

Згідно відповіді № від 07.05.2019 року Пенсійного фонду України на запит державного виконавця, інформації щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , як особи що працює за трудовим або цивільно-правовим договором та про останнє місце його роботи не знайдено (а.с.123).

Згідно відповіді № від 07.05.2019 року Пенсійного фонду України на запит державного виконавця Юнін Євген Віталійович отримує пенсію в Управлінні ПФУ в м. Димитрові Донецької області у розмірі 14970 грн. (а.с.124).

21.03.2019 року державним виконавцем направлено вимогу до Мирноградського міського відділення УВДФСС України в Донецькій області про надання інформації чи перебуває боржник ОСОБА_1 на обліку (а.с.103).

07.05.2019 року стягувач ОСОБА_2 звернулась із заявою до Мирноградського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує в ФСС (а.с.102).

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.05.2019 року за виконавчим провадженням № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) встановлено, що боржник перебуває на обліку у Відділенні управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області, м. Мирноград, та звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у Відділенні управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області, м. Мирноград (а.с.19, 100-101).

Згідно звітів Мирноградського міського відділення УВДФСС України в Донецькій області про здійснення відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 за період з 01.05.2019 по 30.06.2019: за постановою від 07.05.2019 року у виконавчому провадженні №49650037 за виконавчим листом №2/226/1604/2015 виданим 10.12.2015 його борг станом на 01.07.2019 року складав 114662,73 грн.; за постановою від 07.05.2019 року у виконавчому провадженні №51007167 за виконавчим листом №2/226/242/2016 виданим 04.05.2016 його борг станом на 01.07.2019 року складав 76086,87 грн. (а.с.91, 193, 194).

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 01.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) для забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 , транспортні засоби: причеп Муравей, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.27-28, 109-110).

Згідно повідомлення ТСЦ 1444 за вих.№3737 від 15.08.2019 року на належні ОСОБА_1 транспортні засоби: автомобіль ЗАЗ-Daewoo та причеп Муравей накладено арешт (а.с.104).

Згідно актів державного виконавця від 02.08.2019 року та від 06.09.2019 року при виході за адресою мешкання боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) належних йому транспортних засобів: автомобіля ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та причепу Муравей, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виявлено (а.с.105, 106).

Постановою державного виконавця про розшук майна боржника від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) встановлено, що місцезнаходження рухомого майна боржника невідомо та оголошено розшук рухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме автомобіля ЗАЗ-Daewoo та причепа Муравей (а.с.29-30, 112).

Постановою державного виконавця про встановлення обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) встановлено, що станом на 02.08.2019 у боржника ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 в сумі 76086,87 грн., у зв`язку з чим ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом № 2/226/242/2016 за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 року у сумі 76086,87 грн. (а.с.31-32, 113).

Постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення

заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом № 2/226/242/2016 за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 року у сумі 76086,87 грн. (а.с.33-34, 114).

Постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом № 2/226/242/2016 за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 року у сумі 76086,87 грн. (а.с.35-36, 116).

Постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом № 2/226/242/2016 за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 року у сумі 76086,87 грн. (а.с.37-38, 115).

27.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Мирноградського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області з клопотанням про винесення постанови про припинення розшуку майна боржника, вказавши, що майно знаходиться за місцем його проживання, та клопотанням про припинення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом у зв`язку з наявністю в нього інвалідності та необхідністю застосовувати транспортний засіб для пересування з метою лікування (а.с.39-40, 118-119).

Постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.09.2019 року у виконавчому провадженні №51007167 (виконавчий лист № 2/226/242/2016, виданий 04.05.2016) у зв`язку з отриманням інформації про наявність у боржника інвалідності 3 групи державним виконавцем скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлене постановою від 02.08.2019 року (а.с.111).

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем було розраховано заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2016-2019 роки (а.с.159-166).

Також судом встановлено, що згідно актів виконаних робіт та розрахункових квитанцій ОСОБА_1 було сплачено адвокату Сакуну В.А. за надання правової допомоги по даній справі грошові кошти в загальній сумі 10000 грн. (а.с. 77-78, 152, 153, 175).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною 1, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі за наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бичек О.А., а саме про розшук майна боржника від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167, про встановлення обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 02.08.2019 року у виконавчому провадженні № 51007167 відповідають вимогам та винесені державним виконавцем у спосіб та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» порушення прав заявника не знайшло підтвердження під час судового розгляду.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що після відкриття виконавчого провадження № 51007167 за виконавчим листом № 2/226//242/2016, виданим 04.05.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у боржника є передбачений законом обов`язок повідомляти державного виконавця про свої доходи та майно.

У зв`язку з чим на думку суду, що саме через порушення боржником ОСОБА_1 зазначеного обв`язку в нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів з його доходів, які він отримує з Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області з 03 лютого 2016 року.

Також, суд першої інстанції зазначив, що до доводів заявника про порушення прав заінтересованої особи ОСОБА_3 арештом рухомого майна - причепу Муравей, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , через те, що, як вказує боржник ОСОБА_1 , вона є співвласником зазначених транспортних засобів, оскільки вони придбавались в період шлюбу між ними, суд прийшов до наступного висновку, що оскільки як в правовстановлюючих документах на вказані транспортні засоби (свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів), так і за інформацією Територіального сервісного центру № 1444, власником вказаних транспортних засобів зазначений тільки боржник ОСОБА_1 (а.с.42, 104), тому державним виконавцем правомірно було накладено арешт на це рухоме майно за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 І якщо заінтересована особа ОСОБА_3 вважає, що цим арештом порушено її права, то вона відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» може звернутися до суду з позовом про визнання її права власності на відповідну частку зазначеного майна та зняття арешту з цієї частки.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає наявним в матеріалах справи письмовим доказам, встановленим обставинам та вимогам матеріального і процесуального закону.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що він не погоджується з постановами державного виконавця Бичек О.А. про арешт майна, розшук майна боржника, про тимчасове обмеження боржника у праві обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепального мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та вважає їх незаконними.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що правовідносини, які склалися між учасниками справи, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" та нормами статей розділу VII Цивільного процесуально Кодексу України.

Предметом скарги ОСОБА_1 є оцінка законності дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця від 15.12.2015 року ВП № 49650037 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2/226/1604/2015, виданого 10.12.2015 року Димитровським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 49650037 за виконавчим листом № 2/226/1604/2015, виданим 10.12.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.85-86).

Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-10).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2016 державним виконавцем Димитровського (на даний час - Мирноградського) міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження № 51007167 за виконавчим листом № 2/226/242/2016, виданим 04.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводяться з 02.03.2016 (а.с.14, 95-97).

Заборгованість зі сплати аліментів згідно розрахунку за період з 03.02.2016 по 01.07.2019 року у сумі 76086,87 грн.

Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Згідно ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

На підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який набув чинності 6 лютого 2018 року, частину 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» доповнено новим абзацом наступного змісту: «За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови :

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів»,

яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, у тому числі й до Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Згідно з пунктом 1 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Встановивши, що ОСОБА_1 має заборгованість із сплати аліментів понад чотири місяці, не надав відомостей про його доходи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець своїми постановами у визначений законом спосіб та в межах наданих йому повноважень обґрунтовано наклав арешт на майно боржника з метою забезпечення виконання судового рішення.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , що було порушено право заінтересованої особи ОСОБА_3 арештом рухомого майна автомобілю ЗАЗ-Daewoo та причепу Муравей, колегія суддів зазначає, що вони є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Сторони виконавчого провадження, відповідно до ст. 447 ЦПК України мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України, особа, право якої порушено, може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

У абзаці другому пункту 25 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи

державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що оскільки дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення цими особами позову, у зв`язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз`яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Аналогічно у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року № 6 зазначалося, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Такі ж роз`яснення були викладені у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", відповідно до якого вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Із наведеного випливає, що склалася усталена судова практика з питання захисту права на виключення майна з акта опису та звільнення його з-під арешту власника лише у позовному провадженні із зазначенням усіх сторін спору, які є співвласниками у тому числі і боржника, із залученням стягувача та органу державної виконавчої служби.

Таке право заявники можуть реалізувати шляхом звернення до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства, тобто заінтересована особа ОСОБА_3 має право звернутись до суду для захисту своїх прав.

Стосовно доводів ОСОБА_1 , того, що державний виконавець не провів розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню, то вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме розрахунками заборгованості зі сплати аліментів (а.с.159-166).

Також колегія суддів зазначає, що дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням узгоджуються з вимогами зазначеної Інструкції з організації примусового виконання рішень та вимогами статей 195, 196 Сімейного кодексу України, крім того боржником ОСОБА_10 зазначений розрахунок не спростовано.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувані постанови державного виконавця від 01 та 02 серпня 2019 року, були надіслані на адресу ОСОБА_1 та отриманні останнім, 27 серпня 2019 року.

ОСОБА_1 було подано клопотання про припинення розшуку майна боржника та про припинення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами, інші постанови державного виконавця, ОСОБА_11 В., у поданому своєму клопотанні, не намагався скасувати (а.с.40).

Згідно до постанови державного виконавця Бичек О.А. від 06 вересня 2019 року було скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а.с.111).

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов до правильного висновку, про те, що державний виконавець, який діяв виключно в межах своїх повноважень та вимог Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, встановивши, що за боржником рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, розмір якої перевищує сукупну суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому державний виконавець правомірно виніс постанови, який оскаржує ОСОБА_1 .

З вищевикладених підстав апеляційний суд погоджується з доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

У частині доводів апелянта стосовно тривалого розгляду справу, то апеляційний суд зазначає, що суд розгляд справи триває протягом розумного строку, але не більш двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. (заява ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 11 вересня 2019 року).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Європейський суд з прав людини у § 41 рішення від 16 травня 2019 року «Ziaja v. Poland», заява № 45751/10, зазначив, що обґрунтованість тривалості провадження повинно оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінку заявника та відповідних органів.

В оцінці тривалості розгляду справи апеляційний суд врахував, що заяву подано до суду 11 вересня 2019 року, а ухвалу постановлено 15 жовтня 2019 року.

Тривалість розгляду справи зумовлена у тому числі і неодноразовим заявленням клопотань про витребування доказів та відкладенням розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність постановленої ухвали судом першої інстанції не впливають.

Стосовно доводів боржника, що державним виконавцем не вірно складено розрахунок заборгованості по аліментам, то апеляційний суд зазначає, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону та ту обставину, що у межах виконавчого провадження виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір, відповідно до закону, підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Згідно змісту апеляційної скарги та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 з позовною заявою про визначення розміру заборгованості по аліментам у встановленому законом порядку до суду не звертався.

Слід також оцінити критично доводи апеляції про те, що у звязку з неправомірними діями стягувача здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за заявою боржника, адже їх не підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, вироком суду відносно вказаних осіб, який набрав законної сили.

Інші апеляційні доводи стосовно неналежного внесення в Автоматизовану систему виконавчого провадження відомостей, незалежно від їх обґрунтованості, не свідчать про порушення прав скаржника, який не спростував обґрунтованість висновків державного виконавця про наявність заборгованості по сплаті аліментів.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині постановлення окремої ухвали суду щодо державного виконавця , апеляційний суд вважає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця т а направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Отже, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду та не може впливати на законність рішення суду першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції, з урахуванням встановлених обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки державним виконавцем було вчинено всі необхідні дії для виконання судових рішень, а тому державний виконавець Бичек О.А. правомірно та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанови від 01 та 02 серпня 2019 року про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала Димитровського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалу суду першої інстанції постановлену з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст.367, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя: О.А. Мірута

Судді: О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська