Єдиний унікальний номер 229/2808/19 Номер провадження 22-ц/804/3111/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Мальованого Ю.М., Мірути О.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 вересня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Лебеженко В.О. в місті Дружківці Донецької області (повне судове рішення складено 25 вересня 2019 року), у справі номер 229/2808/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року до Дружківського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем та звільнений з роботи 17 липня 2017 року в зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

В день звільнення з ним не проведено розрахунків, тому позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 34449,80 грн, частину втрати заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 5480,07 грн, суму винагороди за підсумками роботи за 2016 рік в розмірі 52,5% від окладу за грудень 2016 року в розмірі 2714,25 грн та середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 98219,31 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 31441,01 грн, без утриманням податку та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з березня по липень 2017 року у розмірі 5480,07 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в розмірі 4113,41 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ «Українська залізниця», подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати рішення Дружківського міського суду

Донецької області від 25 вересня 2019 року та відмовити в задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції ухваленого з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

З 16 березня 2017 року у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», де на момент звільнення працював позивач, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року №62/2017, нарахування заробітної плати було припинено.

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю первинних документів у виробничому підрозділі структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» підтвердити інформацію щодо фактичного виконання робіт та здійснити нарахування заробітної плати неможливо.

Таким чином вважає, що заборгованість з заробітної плати за період з 16 березня 2017 року відсутня, оскільки її нарахування не здійснювалось.

Через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення про часткове задоволення позовних вимог.

12 листопада 2019 року позивач отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 5 листопада 2019 року (а.с. 80, 85).

ОСОБА_1 5 листопада 2019 року повідомлено про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 81).

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач АТ «Українська залізниця» фактично оскаржує рішення суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 31441,01 грн та суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період березень-квітень 2017 року в розмірі 5480,07 грн, а всього 36921,08 грн, апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які

були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем до 17 липня 2017 року, звільнений в зв`язку з скороченням штату, за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 15-18).

Згідно з наказом (розпорядженням) №8803/ДН-ос від 10.07.2017 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 17.07.2017 року звільнено у зв`язку зі скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з зазначенням компенсації за 23 дні відпустки та з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с. 25).

З розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 видно, що йому нарахована заробітна плата за березень 2017 року в розмірі 6612,99 грн, квітень 2017 року - 4389,17 грн, травень 2017 року - 4389,17 грн, червень 2017 року - 1104,20 грн, липень 2017 року - 17954,27 грн (а.с. 19-23).

З наказу №645-НЗ-1 від 28.04.2017 року про деякі питання діяльності регіональної філії «Донецька залізниця» вбачається, що з 17.07.2017 року вилучено зі складу регіональної філії «Донецька залізниця» структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» та виробничі підрозділи, які підпорядковані структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» із загальною штатною чисельністю 14510 штатних одиниць, в тому числі виробничий підрозділ «Ясинуватська дистанція сигналізації та зв`язку» - 313 штатних одиниць (а.с. 26-28).

Відповідно до наказу №236/ДНД від 17.03.2017 року начальника дирекції про встановлення простою у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурних підрозділів, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуться до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі території встановлено початок простою з 20.03.2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції. Оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи (а.с. 29-30).

З довідки про доходи №547/1 від 13.06.2019 року вбачається, що структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 . нарахована заробітна плата в розмірі 2991,28 грн, до виплати 2378,61 грн, ця сума за першу половину березня 2017 року виплачена ОСОБА_1 згідно видаткового касового ордеру від 15 вересня 2017 року (а.с 46, 47).

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній в загальному розмірі 31441,01 грн без утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з березня 2017 року по липень 2017 року в розмірі 5480,07 грн, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що позивач 11.11.1982 року прийнятий електромонтером сигналізації, централізації та блокування Ясинуватської дистанції сигналізації та зв`язку Донецької залізниці. В подальшому Ясинуватська дистанція сигналізації та зв`язку Донецької залізниці реорганізовано в виробничий підрозділ «Ясинуватська дистанції сигналізації та зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіонального філіалу «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 17.07.2017 року позивач звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.

Відповідно до наказу №236/ДНД від 17.03.2017 року начальника дирекції про встановлення простою у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурних підрозділів, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуться до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі території встановлено початок простою з 20.03.2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції. Оплату за час простою не з вини працівників провести з розрахунку двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за весь час простою згідно графіку роботи.

З розрахунків заробітної плати ОСОБА_1 видно, що йому нарахована заробітна плата з урахуванням часу простою до оподаткування за березень 2017 року в розмірі 6612,99 грн, квітень 2017 року - 4389,17 грн, травень 2017 року - 4389,17 грн, червень 2017 року - 1104,20 грн, липень 2017 року - 17954,27 грн.

Відповідач АТ «Українська залізниця» у відзиві на позовну заяву визнає факт, що з 16 березня 2017 року господарська діяльність структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не здійснювалася, при цьому надав довідку про доходи №547/1 від 13.06.2019 року, де зазначено, що за березень 2017 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в розмірі 2991,28 грн, до видачі - 2378,61 грн. Дана заробітна плата за першу половину березня 2017 року виплачена ОСОБА_1 згідно видаткового касового ордеру від 15 вересня 2017 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі.

Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що положеннями ст. 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

АТ «Українська залізниця» в апеляційній скарзі не наводить доводів щодо незаконності ухваленого рішення суду першої інстанції в частині розміру компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в певному розмірі.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач не виплатив належну позивачу заборгованість

по заробітній платі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції про стягнення заборгованості по заробітній платі з посиланням на припинення нарахування заробітної плати з березня 2017 року у зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділі «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Апеляційний суд ці доводи відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідач не оспорює факту наявності заборгованості зі сплати заробітної плати позивачу. Він посилається лише на неможливість нарахувати заробітну плату за спірний період. Проте, довідкою про доходи №547/1 від 13.06.2019 року підтвердив, що ОСОБА_1 виплачена частина заборгованості по зарплаті за певний період.

Відтак, відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітній платі (зокрема за період з березня 2017 року по липень 2017 року); у строки, встановлені частиною 1 ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства як при звільненні, так і на час розгляду справи судом першої інстанції.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, а також компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Суддя: