ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2515/19 Номер провадження 22-ц/814/3021/19Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2019 року 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів на утримання дружини, передано за підсудністю на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області.

Із вказаною ухвалою не погодилась позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Полтавського районного суду Полтавської області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що, за змістом ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відтак, вказує, що дане положення закону встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності та сутність цієї підсудності полягає в тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативну можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів для пред`явлення позову, що виникає з приводу завдання шкоди майну фізичної особи.

Апелянт зазначає, що суд, в оскаржуваній ухвалі, посилається на ч.2 ст.28 ЦПК України, висвітлюючи її першу частину в старій редакції (до змін, внесених згідно із Законом №2475-VIII від 03.07.2018 року), де дійсно не було передбачено альтернативної підсудності для вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Також, апелянт вказує, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відтак, має право обирати суд для подачі даного позову за своїм зареєстрованим місцем проживання, та, відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, дана справа підлягає розгляду саме Полтавським районним судом Полтавської області.

Зауважує, що суд першої інстанції вказаних обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про передачу справи за територіальної підсудністю до іншого суду для розгляду за правилами загальної підсудності.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому прохала: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 4619,92 грн. - заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини, а також 4578,42 грн. - пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дружини (а.с.1-3),

У подальшому, як зазначено вище, 21 жовтня 2019 року постановлено оскаржувану ухвалу про передачу даної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області (а.с.21-22).

Постановляючи оскаржувану ухвалу районний суд виходив із того, що, з аналізу положень ч.2 ст.28 ЦПК України вбачається, що поданий ОСОБА_1 позов не віднесено до альтернативної підсудності, а, відтак, він підлягає розгляду за правилами загальної територіальної підсудності - за місцем проживання відповідача, а саме Решетилівським районним судом Полтавської області, а тому наявні підстави для передачі даної справи на розгляд до вказаного суду.

Проте, такий висновок районного суду не відповідає встановленим по справі обставинам та нормам процесуального права.

Відповідно до загальних правил, встановлених статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як убачається, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області, а зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України (в редакції, чинній на час подачі позову) позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, оскільки ОСОБА_1 подано даний позов, в якому вона саме прохала стягнути на її користь з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, то на нього поширюються правила як територіальної, так і альтернативної підсудності за вибором позивача.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми ЦПК України, а саме хибно вказав, що дана категорія справ розглядається за загальними правилами територіальної підсудності, оскільки ч.1 ст.28 ЦПК України надає право ОСОБА_1 подавати даний позов за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як убачається з п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким, згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З урахуванням вищевикладеного, та, беручи до уваги, що позивач звернувся до суду із позовом, зокрема, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, то, відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України, ОСОБА_1 скористався своїм правом вибору між судами, яким підсудна справа, та подала даний позов саме до Полтавського районного суду Полтавської області, тобто за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання позивача (ч.1 ст.28 ЦПК України).

Відтак, Полтавський районний суд Полтавської області дійшов передчасного висновку про наявність підстав для направлення справи за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача, оскільки позивач скористався своїм правом на подачу позову за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до вищевикладеного, оскільки позивач при пред`явленні позову скористався своїм правом вибору підсудності справи, та дотримався правил альтернативної підсудності, місцевий суд не мав права передавати дану справу на розгляд до Решетилівського районного суду Полтавської області згідно правил територіальної підсудності.

З урахуванням наведеного порушень правил підсудності при поданні позову колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про її скасування та направлення справи до Полтавського районного суду Полтавської областідля продовження розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2019 року, - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів на утримання дружини направити для продовження розгляду до Полтавського районного суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук