КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 760/21764/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2181/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

29 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у власності, стягнення коштів, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про припинення права на частку у власності, стягнення коштів, визнання права власності та просив суд припинити право ОСОБА_3 на Ѕ частку у спільній власності на автомобіль марки Chevrolet AveoTC58U, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму грошової компенсації у розмірі 58 170 грн., що становить вартість Ѕ частки автомобіля, належній позивачу на праві спільної власності, визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку автомобіля Chevrolet AveoTC58U, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Також у серпні 2018 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись в обґрунтування заяви на те, що перебування спірного автомобіля в одноособовому володінні та користуванні відповідача може призвести до погіршення його технічного стану або зміни зовнішнього вигляду.

У зв'язку із викладеним, просила суд накласти арешт на автомобіль ChevroletAveoTC58U, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти певні дії або зобов'язання по відношенню до зазначеного автомобіля.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено та не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 просила суд припинити право ОСОБА_3 на Ѕ частку у спільній власності на автомобіль марки ChevroletAveoTC58U, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму грошової компенсації у розмірі 58 170 грн.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не містить доказів на підтвердження утруднення виконання рішення у разі відмови у її задоволенні.

Скаржником не підтверджено за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 30 січня 2018 року.

Головуючий

Судді