Провадження № 2/161/346/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про з зміну способу стягнення аліментів, на обґрунтування вказавши, що з ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 14.11.2005 року, за час якого у них 17.11.2003 року народився син ОСОБА_4 Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 01.11.2005 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 100 грн. щомісячно. Надалі, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2014 року розмір аліментів був збільшеним до 385,8 грн. щомісячно. На даний час у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів. Разом з тим, на даний час доходи ОСОБА_3 суттєво змінилися, однак їх розмір їй невідомий. На підставі викладеного, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені відповідачу на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та продовжувати стягувати з ОСОБА_3аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі до 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

21.01.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_3 зазначив, що доводи позивачки, які викладені у позові не відповідають дійсності. Вказав, що заборгованості по аліментах у нього немає, усі щомісячні платежі ним перераховувалися вчасно на рахунок державної виконавчої служби, оскільки номеру карткового рахунку ОСОБА_2 матеріали виконавчого провадження не містили та йому особисто відомими не були. На даний час він є безробітним, а тому зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від його заробітку є безпідставною. Крім того, у нього на утриманні перебуває неповнолітня донька від іншого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Також на утриманні їх сімї перебуває донька дружини ОСОБА_7 та недієздатна сестра ОСОБА_7 інвалід І групи «А» з дитинства. Його нова дружина здійснює догляд за своєю сестрою, є її опікуном, а тому й не працює. Його матеріальне становище не дає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, однак він особисто погоджується щодо їх збільшення до 600 грн. щомісячно (а.с. 27-28).

В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, які викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що не заслуговує на увагу обставина про наявність у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей, оскільки відомості про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь останніх відсутні.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов визнає частково з викладених у його відзиві підстав (а.с. 28).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі до 14.11.2005 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 005887, виданого відділом РАЦС Турійського РУЮ Волинської області 18.01.2006 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище «Бурлачук» (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 В свідоцтві про народження ОСОБА_4 батьками вказані: батьком ОСОБА_8, матірю ОСОБА_9 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 007044, виданого Виконкомом Поворської сільської ради Ковеьського району Волинської області від 04.03.2006 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 04.03.2006 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка «Чалайдюк» (а.с. 29).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 056009, виданого відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області від 23.07.2010 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 23.07.2010 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Корнійчук» (а.с. 6).

Отже, сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, проживає разом з матірю позивачкою ОСОБА_2 Дана обставина відповідачем не заперечується.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2014 року, було змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, який було визначено рішенням Турійського районного суду Волинської області від 01.11.2005 року, а саме: з 100 грн. до 385,8 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8).

Аналізуючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, які викладені позовній заяві, суд вважає за необхідне зазначити, що зміна способу стягнення аліментів, фактично призведе до зміни їх розміру, а тому виходить з наступного.

Вирішуючи питання зміни розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує правову позицію Верховного суду України, яка викладена у постанові № 6-143цс13 від 05.02.2014 року де вказано, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Частинами 1, 3 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дитину в повній мірі.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів немає.

Відповідач ОСОБА_3 є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває.

На даний час відповідач є безробітним, що підтверджується копією його трудової книжки серії АА № 149061 (а.с. 31).

На утриманні у відповідача ОСОБА_3 перебуває неповнолітня дитина син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Дана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 024133 та І-ЕГ № 117503 відповідно (а.с. 30, 32).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказані обставини, що були встановлені під час розгляду справи, сторонами надано не було.

Як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII, установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 2027 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому заявлені вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментівпідлягають частковому задоволенню.

Щодо доводів представника позивача про відсутність у ОСОБА_3 на утриманні двох дітей, оскільки таке твердження ніякими належними доказами не підтверджується, суд зазначає наступне.

Так, в силу положення ст. 182 СК України, наявність у платника аліментів (відповідача) інших дітей є беззаперечною обставиною стверджувати, що останні перебувають на його утриманні.

Також, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про наявність у нього на утриманні недієздатної сестри його дружини - ОСОБА_7, оскільки вона не входить до кола осіб, які впливають на визначення розміру аліментів.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів - стягувати з ОСОБА_3, який народився 25.09.1984 року в с. Серкизів Турійського району Волинської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Рішення в повному обсязі складено 31 січня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_13