Провадження №2-з/760/35/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму боргу в розмірі 4785 доларів США та 3 % річних в розмірі 455 доларів США, що по курсу НБУ складає 147600,94 грн.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14.01.2019, після надходження відомостей щодо місця реєстрації відповідача, по справі відкрито спрощене провадження.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову позивач просить постановити ухвалу, якою:

-накласти арешт на Ѕ земельної ділянки площею 0,1509 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану за адресою: АДРЕСА_3;

-накласти арешт на Ѕ житловий будинок, розташований за адресою: розташований за адресою: АДРЕСА_3;

-заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь - які дії із зазначеною земельною ділянкою та житловим будинком, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивач надала відповідачу кошти у борг, про що було складено відповідну розписку. У зв'язку з несвоєчасним поверненням коштів позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу. Заявник вважає, що нерухоме майно, що належить відповідачу на праві спільної власності може бути відчужене на користь третіх осіб, що є підставою для ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Вважає, за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищезазначене майно відповідача.

Враховуючи вищевикладене, просила заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 147600,94 грн.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника)

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, т.я. невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне забезпечити позов та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах ціни позову, тобто у розмірі 147600, 94 грн. , що пред'явлені до відповідача, а саме: на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1509 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача в іншій частині, виходячи з наступного.

Заявник просить заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь - які дії із зазначеною земельною ділянкою та житловим будинком, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, однак дані вимоги є похідними та наслідковими в частині накладення арешту на земельну ділянку.

Крім того, накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку, не узгодужється з ціною позову, оскільки вочевидь виходить за межі заявлених вимог, що в свою чергу свідчить про неогрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Отже, заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, шляхом накладення арешту на:

Ѕ земельної ділянки площею 0,1509 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану за адресою: АДРЕСА_3, що належить н праві спільної часткової власності ОСОБА_2.

В ішній частині заяви, відмовити.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя О.М. Букіна