справа № 372/810/17-ц головуючий у суді І інстанції - Потабенко Л.В.
провадження № 22-ц/824/1241/2019 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ткаченка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Житлово-будівельного кооперативу «Нектарний», ОСОБА_3, треті особи - Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсним акту прийому-передачі квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати недійсним правочин - акт прийому-передачі квартири від 12 серпня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2011 року ОСОБА_5 є членом ЖБК «Нектарний», в якому має пай, розмір якого складає фактичний внесок позивача до пайового внеску. Пай ОСОБА_5 є персоніфікованим і у сумі визначає загальну частку ОСОБА_5 у майні кооперативу. Після закінчення будівництва ЖБК «Нектарний» мав право власності на багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 Член житлово-будівельного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, якщо він не викупив це майно. Позивач вказує на те, що він є законним володільцем квартири АДРЕСА_1 та має право на захист свого майна, яким володіє. Позивачу стало відомо про існування акту прийому-передачі квартири від 12 серпня 2015 року, який є частиною договору № 11/09 від 11 вересня 2014 року. Відповідно до п. 1 акту прийому-передачі квартири ЖБК «Нектарний» передав ОСОБА_3 вищевказану квартиру. За повідомленням ЖБК «Нектарний» рішення загальних зборів членів кооперативу по питанню укладення договорів щодо вищевказаної квартири не приймалось. Отже, укладення договору від 11 вересня 2014 року у вигляді акту прийому-передачі квартири від 12 серпня 2015 року було здійснено без відповідного рішення Загальних зборів членів кооперативу. Договір №11-09 від 11 вересня 2014 року між ЖБК «Нектарний» та ОСОБА_3 не укладався. Фактично ОСОБА_3 не отримував квартири, оскільки не був на території ЖБК «Нектарний» та не отримував ключі від квартири № 207. У момент вчинення частини договору у вигляді оспорюваного акту прийому-передачі сторонами не було додержано вимог закону.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2018 року позов ОСОБА_5 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що акт прийому-передачі квартири від 12 серпня 2014 року жодним чином не стосується та не належить до компетенції позивача і тому останній не є належним позивачем у справі. Право на звернення до суду з заявленими вимогами має ЖБК «Нектарний» в особі виконавчого органу, а не член кооперативу. Акт закріплення індивідуально визначеного об'єкту нерухомого майна від 20 лютого 2016 року не має юридичної сили. Позивач та відповідач ЖБК «Нектарний» розіграли між собою спір та останній не заперечував проти задоволення позову, що свідчить про виключну зацікавленість у пред'явленому позові. Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що з січня 2011 року ОСОБА_5 є членом кооперативу «Нектарний», що підтверджується посвідченням про членство в кооперативі №001 від 15 вересня 2015 року (а.с.59).

Згідно статуту ЖБК «Нектарний», затвердженого загальними зборами його членів протоколом №33 від 08 листопада 2014 року кооператив за типом є управляючим та обслуговуючим, за напрямом діяльності - житлово-будівельним, й утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб з метою забезпечення членів кооперативу та інших співвласників квартирами (житлом), іншими житловими та нежитловими приміщеннями, іншим майном, захисту їх майнових інтересів і соціальних прав. Вищим органом управління кооперативу є Загальні збори членів кооперативу до компетенції якого належать визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу, тобто питання розпорядження майном (а.с.47).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 08 вересня 2014 року, виписки з ЄДРПОУ керівником ЖБК «Нектарний» є Зінченко С.В. (а.с.28).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2012 року, укладеного між Обухівською міською радою та ЖБК «Нектарний», зареєстрованого в реєстрі за № 5285 орендодавець на підставі рішення № 357 - 27 сесії шостого скликання від 31 серпня 2012 року надає в оренду, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,5786 га для будівництва та обслуговування житлово-будівельного комплексу «Нектарний» в АДРЕСА_1 на території Обухівської міської ради не наданих у власність чи користування (а.с.61).

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка затверджена Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 21 січня 2015 року за № КС07 будівництво багатоквартирного житлового будинку, секції № 2, 3 із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 вважається закінченим будівництвом об'єктом та готовим до експлуатації (а.с.40).

Згідно рішення виконкому Обухівської міської ради №137 від 10 лютого 2015 року багатоквартирному житловому будинку із добудованими приміщеннями присвоєно адресу АДРЕСА_1 (а.с.60).

Відповідно до копії акту прийому-передачі від 12 серпня 2015 року ОСОБА_3 як власник прийняв квартиру АДРЕСА_1 (а.с.38).

Відповідно до копії повідомлення слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, 08 квітня 2015 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000525 за заявою адвоката Лошакова Д.С. по факту підробки довідок, виданих ЖБК «Нектарний» (а.с.46).

Відповідно до акту закріплення індивідуально визначеного об'єкту нерухомого майна від 20 лютого 2016 року з метою забезпечення прав члена кооперативу на отримання права власності на квартиру, недопущення порушення прав інших членів кооперативу за ОСОБА_5 закріплено квартиру АДРЕСА_1 (а.с.67).

15 грудня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, який є майновим поручителем ОСОБА_7 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики ОСОБА_3 надав в іпотеку майно, а саме: квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.82).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсним інвестиційний договір будівництва нерухомості №2/209 від 03 березня 2016 року укладений ЖБК «Нектарний» та ТОВ «Платформа можливостей» (а.с.93).

Відповідно до довідки голови кооперативу ЖБК «Нектарний» Зінченко С.В. № 11/21 від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_3 не є членом ЖБК «Нектарний». Заяви про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_3 не подавав, голова кооперативу рішень про прийняття його в члени кооперативу не приймала, загальні збори членів ЖБК «Нектарний» рішення про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_3 не приймали (а.с.122).

Відповідно до довідки голови кооперативу ЖБК «Нектарний» Зінченко С.В. № 11/21/1 від 21 листопада 2017 року ОСОБА_3 не сплачував ЖБК «Нектарний» членських, пайових та цільових внесків (а.с.123).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ЖБК «Нектарний» не укладав з ОСОБА_3 договір № 11/09 від 11 вересня 2014 року, а тому є всі підстави для визнання акту приймання-передачі квартири від 12 серпня 2015 року недійсним, оскільки він за своєю природою фактично є частиною договору, що укладеним не був, та слугував як підтвердження виконання зобов'язань за договором.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 вказує на те, що він є членом кооперативу «Нектарний», а, відтак, законним володільцем квартири АДРЕСА_1, яка була передана у власність ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного акту прийому-передачі.

Згідно з вимогами ст. 12, 19 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Не погоджуючись з фактом передачі у власність відповідачу квартири, ОСОБА_5 обрав способом судового захисту свого права, яке на його думку є порушеним, визнання недійсним акту прийому-передачі квартири.

Так, згідно акту прийому-передачі квартири від 12 серпня 2015 року, ЖБК «Нектарний» відповідно до п. 2.3 договору № 11-09 від 11 вересня 2014 року передав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1

Однак, оспорюваний позивачем акт є первинним документом, підтверджує лише факт передачі квартири у власність відповідачу, тобто факт вчинення дій на виконання певного правочину та не містить у собі ознак правочину у розумінні ст. 202 ЦПК України, до нього не встановлені вимоги, у разі недотримання яких він підлягав би визнанню недійсним.

Отже оскаржуваний акт прийому-передачі не є правочином у розумінні ст. 202 ЦПК України, а отже і не може бути визнаний недійсним.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та прийняття постанови по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу пункту 10 статті 5 Закону України «Про судовий збір», сплачена відповідачем ОСОБА_3 сума судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню на його користь з держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, задовольнити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 січня 2018 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Житлово-будівельного кооперативу «Нектарний», ОСОБА_3, треті особи - Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсним акту прийому-передачі квартири відмовити.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_3, проживаючого по АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.