Справа № 567/903/19
УХВАЛА

07 серпня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Назарук В.А., розглянувши заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення

встановив:

22.07.2019 року до Острозького районного суду Рівненської області надійшла заява Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з липня 2015 року по червень 2019 року в розмірі 3448,60 грн.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред?явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.9 договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 18.01.2017 укладеного між Рівненським обласним виробничо комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» та ОСОБА_1 визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З урахуванням умов договору, термін сплати вартості наданих послуг з початку періоду виникнення заборгованості за липень 2015 року настав після 20 серпня 2015 року, а отже строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення боргу за вказаний місяць сплив у серпні 2018 року. Відповідно, у липні 2019 року (на момент звернення до суду) сплив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення боргу за липень 2016 року.

Водночас, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та документів, доданих до неї, заявником пред`явлено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по наданню послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період починаючи з липня 2015 року, водночас договір з боржником про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення було укладено заявником лише 18.01.2017 року, разом з тим будь-яких обґрунтувань із зазначенням доказів про необхідність стягнення на користь заявника заборгованості за період до укладення договору між сторонами заява не містить.

Суд також приймає до уваги п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", згідно якого наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Окрім того, судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог (п.10 вказаної Постанови).

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року лише 22.07.2019 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Одночасно, зі змісту заяви та поданих документів вбачається, що заявник звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги поза межами строку позовної давності, а також заявником не зазначено правових підстав для стягнення заборгованості за період до укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення між сторонами, що потребує додаткового дослідження в порядку позовного провадження.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України

постановив:

відмовити Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (місцезнаходження: м. Рівне вул. С.Бандери,2 Рівненської області, ) у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.