Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/691/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовика П.В.,

з секретарем Галенчик О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в смт.Народичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., що була їй завдана загибеллю великої рогатої худоби, мотивуючи тим, що 30.07.2018 року її корова випасалась в загальній черзі, в с.Залісся Народицького району, яку випасав відповідач, котрий був зобовязаний належним чином доглядати за твариною, але внаслідок недбалого виконання своїх обовязків пастуха, останній допустив корову до місця, де росла отруєна соя, якою тварина отруїлась, і як наслідок була дорізана. Вартість її корови згідно висновку оцінювача становить 10000 грн., що і є матеріальною шкодою.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року відкрите спрощене провадження у даній справі, і в цей день ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвала суду від 28 листопада 2018 року позивачу вручена 07.12.2018 року (а.с.45).

Ухвала суду від 28 листопада 2018 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручена 12.12.2018 року (а.с.46).

Відповідач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач надав письмове пояснення на позовну заяву (а.с.43-44), в якому зазначив, що його вини у загибелі корови, належної ОСОБА_1 не має, оскільки був змушений проводити стадо корів через посіви сої до водоймища для того щоб напоїти худобу. Через якийсь час одній з корів стало погано, про що він повідомив її власницю. Коли випасав худуобу, не був обізнаний про те, що соя оброблена ядохімікатами. Крім того, будь-якого договору про випас корови він з позивачем не укладав, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Позивач згідно довідки Народицької селищної ради №612 від 06.09.2018 року в своєму господарстві утримує наступну велику рогату худобу, а саме : три корови (а.с.9).

Відповідно довідки Народицької районної державної лікарні ветеринарної медицини про рослідування факту дорізу тварини, в господарстві ОСОБА_3, с.Залісся Народицького району утримувалась корова кличка «Чирва» віком 10 років, масть червоно-ряба. Прибувши на виклик 30.07.2018 року біля 10 години вечора стало відомо зі слів власниці, що випадок стався на паші біля 18 години. Корову здуло і було прийняте рішення перерізати горло. При проведенні дослідження вмісту шлунку, сечуга тварини, виявлені кормові рештки, різнотравя та сої, яка і викликала тимпанію вздуття. Дана тварина не хворіла, власниця за допомогою в райдержлікарню не зверталась (а.с.6).

Згідно звіту про оцінку від 11.09.2018 року, оціночна (ринкова) вартість корови породи українська червоно-ряба молочна, яка належить ОСОБА_1, становить 10000 гривень (а.с.10).

Частинами 1 та 2 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прав, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки).

Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

Із розяснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем неправомірних дій, за обставин, викладених у позовній заяві, наявності причинного звязку між такими діями та заподіяною йому матеріальною шкодою, та вини відповідача. Не надано також належних доказів з приводу того факту, що загибель корови сталась саме в результаті поїдання останньою рослин сої, а також, що перерізання горла корові було єдиним правильним шляхом вирішення проблеми в ситуації, яка склалась, і що проведення відповідних лікувальних дій не призвело б до її одужання. В довідці Народицької районної державної лікарні ветеринарної медицини зазначено, що в шлунку тварини, окрім сої, містились кормові рештки та різнотрав"я, а тому з огляду на це та на відсутність будь-яких спеціальних досліджень (у ветеринарній картці до паспорту великої рогатої худоби серії LB №531950, виданого 27.03.2013 року (а.с.5) відсутні записи про проведення будь-яких ветеринарних досліджень), суд не може врахувати зазначений в цій довідці висновок про причину захворювання корови. Крім того, справа не містить доказів щодо настання тимпанії вздуття в будь-якої іншої із корів, які також випасались біля посівів сої в той день відповідачем, що також свідчить про те, що причиною цього захворювання та послідуючого дорізання тварини не обовязково було саме поїдання нею сої.

Матеріали перевірки, проведеної Народицьким ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, які зареєстровані в СО за №826 від 30.07.2018 року, також не підтверджуть того факту, що між діями відповідача та наслідками, які настали у вигляді загибелі корови є безпосередній причинний зв»язок та вина відповідача. Письмове пояснення ОСОБА_4 щодо залишення на якийсь час відповідачем корів на посівах сої, не свідчить про якісь умисні неправомірні дії ОСОБА_2, внаслідок яких безпосередньо настала смерть корови. Крім того, ОСОБА_4 в поясненні повідомив, що посіви сої не були оброблені мікродобривами на час випасання корів відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.4,7, 9, 10, 12, 13, 16,76,81,141,263-266,272,273,274,277,279,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10000 гривень, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя: ОСОБА_5