Справа № 159/97/19
Провадження № 2/159/415/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арештів з нерухомого майна, виключення записів про арешт з Єдиного реєстру заборон відчудження нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивач 16.01.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, про що зазначено у Єдиному реєстрі заборон відчудження нерухомого майна за № 10831645, № 11179401, № 11856923; виключити з Єдиного реєстру заборон відчудження нерухомого майна записи: № 10831645 від 15.02.11 р., № 11179401 від 17.05.11 р., № 11856923 від 17.11.11 р. про арешт всього нерухомого майна. Позов обґрунтований тим, що у травні 2018 р. вона звернулась до нотаріуса по питанню оформлення спадщини, однак, отримала відмову у зв»язку з тим, що на все її майно накладено арешт. 18.05.18 р. у Центрі надання адмінпослуг Старовижівської РДА вона отримала інформацію з Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів майна про те, що на все її майно накладено арешт за трьома постановами відповідача про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту. 02.07.18 р. вона звернулась до відповідача з приводу зняття арешту та отримала інформацію з автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АС ВП) про виконавчі провадження (далі ВП), що стосуються її як сторони ВП, а саме: інформаційні довідки по ВП 2652062, ВП 29898302, ВП 24439196. Їй було повідомлено, що документи по вказаних вище ВП за станом на 06.07.18 р. знищено у зв»язку із закінченням терміну їх зберігання у архіві за законом. Покликаючись на ч. 5 ст. 5, п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що у листі відповідача вказано, що інформація про стан виконання виконавчого документа, згідно з яким було накладено арешт на її майно, у нього відсутня, ВП знищено, стан ВП - завершено. Архівні справи знищуються за закритим ВП. Покликаючись на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що держвиконавець, закривши ВП, не зняв арешту з її майна. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.01.19 р. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали суду відповідачем отримано 14.01.19 р..

За станом на 04.02.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що прав та інтересів позивача, без сумнівно, стосується арешт, заборони відчудження, що накладені за постановами відповідача.

Однак, позов про зняття арешту з майна може бути пред»явлений власником майна, що не належить боржникові. Саме така основна позовна вимога заявлена позивачем, друга вимога є похідною. Суд приймає до уваги, що позивачем у позовній заяві не зазначено, арешти з якого саме нерухомого майна (що воно собою являє, якого виду воно є, яка його вартість тощо) вона просить зняти. Відповідачами у таких справах є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно (стягувач), а в окремих випадках і держатель майна. В ДВС може виступати третьою особою у справі.

Однак, позивачем позов закладено саме до В ДВС як відповідача, особа стягувача за виконавчими документами нею взагшалі не зазначена.

З матеріалів справи, а саме: з копії листа відповідача № 33 651/9 від 06.07.18 р., вбачається, що саме позивач являлась боржником у ВП по виконанню тих виконавчих документів, виконання яких провадилось у вказаних вище ВП, тобто, питання арешту стосувалось певного майна саме позивача як сторони ВП.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, фактично, покликається на положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, за змістом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт як на майно, належне боржникові у виконавчому провадженні, належить саме їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач не є особою, яка звернулась до суду з приводу спору з відповідачем про її цивільне право, пов»язане з належністю саме їй спірного майна, на яке накладено арешт як на майно боржниці за ВП В ДВС, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, та спори з приводу чого розглядаються судом в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Арешт на все (невизначене) майно позивача як боржниці було накладено саме В ДВС.

Якщо арешт майна проведено держвиконавцем, скарга особи як сторони виконавчого провадження, розглядається у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України і для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

За змістом п. п. 1 п. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому провадження у справі слід закрити з огляду на те, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Слід повідомити позивача, що розгляд таких справ провадиться у порядку розд. VII Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України у спосіб оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Керуючись п. п. 1 п. 1 ст. 255, ст. 256, розд.VII Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд Керуючись ст. 207, 255 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі закрити.

Повідомити позивача, що розгляд таких справ провадиться у порядку розд.VII Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України у спосіб оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Судові витрати у справі повернути позивачеві ОСОБА_1 з Державного бюджету, зобов»язавши фінансовий орган - Ковельське управління Державної казначейської служби України у Волинській області - повернути ОСОБА_1, 05.03.72 р. н., паспорт серії АС № 224294, проживає за адресою: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Богдана Хмельницького, 60, - сплачений нею згідно з:

- квитанцією № 0.0. .1 від 09.01.19 р. через АТ КБ «ПриватБанк» в сумі

63 (шістдесят три) грн 60 коп. на рахунок отримувача Ковельське УК/ м. Ковель/, код отримувача 37788874, на рахунок № 3004;

- квитанцією № 0.0. .1 від 05.11.18 р. через АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. на рахунок отримувача Ковельське УК/ м. Ковель/, код отримувача 37788874, на рахунок № 3004.

Для реалізації повернення судового збору позивачеві слід звернутись до Ковельського управління Державної казначейської служби України у Волинській області з оригіналами вказаних вище квитанцій про сплату судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 15 (п»ятнадцяти днів) з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1, 05.03.72 р. н., і. н. НОМЕР_1, паспорт серії АС № 224294, прож. за адресою: 45002, м. Ковель Волинської області, вул. Богдана Хмельницького, 60.

Відповідач Ковельський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області,юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Кармелюка, 4, .

Головуючий:ОСОБА_2