ЄУН № 337/4601/19
Провадження № 2/337/2357/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ШиріноїС.А.

за участю секретаря Бикової С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 ,про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі без поважних причини з червня2015 року, та у відповідності дост.405 ЦК України втратили право користування житловим приміщенням. Просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 21.11.2019 року справа прийнята до провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

У встановлений законом строк відповідачі відзив на позов не направили суду.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду клопотання про слухання справи за її відсутністю та задоволення позову в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до ст.55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2005р.

Відповідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 21.10.2006 року по теперішній час.

Згідно акту обстеження житлового приміщення від 30.09.2019 року ОСББ «Вогнетривник-4», підписаного головою правління ОСББ «Вогнетривник-4» Галашевською П.В. , сусідами ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкають з червня 2015 року.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє,розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи, що відповідачі у спірній квартирі не проживають, що підтверджується актом обстеження квартири від 30.09.2019р., та позовні вимоги визнали в повному обсязі, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України їх необхідно визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст.141, 247,258, 259, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Повний текст рішеннявиготовлено17.12.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя С.А. Ширіна

17.12.2019