Справа № 463/9012/19
Провадження № 2/463/1813/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Коник О.Б.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який 1 листопада 2011 року рішенням Личаківського районного суду м. Львова було розірвано. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачем і є на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, сина не відвідує, не цікавиться його життям, здоров`ям, участі в його вихованні чи піклуванні про нього не приймає, зв`язку з дитиною не підтримує. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 141, 150, 164 СК України.

13 листопада 2019 року ухвалою суду було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

В підготовчому засіданні позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила такий задовольнити.

Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав.

В підготовче засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення такого, не з`явився представник третьої особи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи письмових пояснень на позов не подав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги визнання позову зі сторони відповідача, у відповідності до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому засіданні та розгляд справи у відсутності представника третьої особи, відносно чого сторони не заперечили.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частина 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є сторони у справі, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 березня 2009 року.

Шлюб між сторонами було розірвано 1 листопада 2011 року рішенням Личаківського районного суду м. Львова (справа № 2-3884/11).

Оскільки відповідач визнав позов, а тому обставина проживання дитини з матір`ю та перебування такої на утриманні позивача у відповідності до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

У відповідності до висновку Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 24 вересня 2019 року № 36 Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини, матеріально не забезпечує, щодо позбавлення його батьківських прав на засіданні комісії не заперечив.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, не приймає участі в його вихованні, не цікавиться його життям, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, проживає окремо. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, висновком Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, а також визнанням позову з боку відповідача.

Враховуючи наведене, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що слід позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судові витрати в розмірі 768,4 гривень судового.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 200, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25258931.

Суддя: Стрепко Н.Л.