АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/265/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Скляренко В.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2 146 грн. 43 коп., 3% річних в сумі 136 грн. 69 коп., інфляційні в сумі 413 грн. 88 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з державного бюджету України на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням строків розгляду та порушенням норм процесуального права, а по справі постановити нове рішення (ухвалу).

У відзиві на апеляційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2018 року залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не було надано жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зазначених в заяві обставин, а саме: наявності інших хвороб: психіатричного захворювання та цукрового діабету, на які вказує заявник в заяві як на підставу для відстрочення виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року позовні вимоги ПОКВТТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПОКВТТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2 146 грн. 43 коп., 3% річних в сумі 136 грн. 69 коп., інфляційні в сумі 413 грн. 88 коп., а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Герасименко М.В. від 22 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №55439202 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості за послуги з теплопостачання.

Вказана обставина встановлена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2018 року.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року, ОСОБА_5 вказував, що він являється інвалідом І групи, онкохворим (рак 4ступеню з метастазами), а також має захворювання - цукровий діабет, психічне захворювання. Також зазначив, що ніде не працює, не отримує пенсію та має скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Також відповідно до роз'яснень п.10 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження зазначених в заяві обставин заявником не було надано доказів щодо підстав за яким можливо задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 20187 року.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 липня 2018 року, залишена судом апеляційної інстанції без змін, задоволено заяву ОСОБА_5 та відстрочено виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року строк до 01 листопада 2018 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року, яка була залишена апеляційним судом Черкаської області без змін, повторно було розглянуто заяву ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення та відмовлено у задоволенні заяви оскільки заявником не було надано достатніх доказів щодо відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи положення ч.5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Проте заявник звернувся із заявою про відстрочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2017 року в червня 2018 року, повторно в жовтні 2018 року з тих самих підстав, при цьому, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2018 року аналогічна заява була задоволена. На час розгляду заяви ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення суду закінчився строк на який було відстрочено виконання рішення суду.

При цьому заявником до суду окрім заяви про відстрочку виконання рішення не було додано належним та допустимих доказів, на які він посилається в заяві як на підставу відстрочення виконання рішення суду.

Тому суд першої інстанції пришов до вірного висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 -384 ЦПК України, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2018 року залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: