Справа № 438/755/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/194/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, -

в с т а н о в и в:

22.08.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила скасувати у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 в справі за позовом ОСОБА_1 до до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та виселення їх із зазначеної квартири.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, яке вона просить переглянути у зв`язку із нововиявленими обставинами, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.10.2017 року та постановою Верховного Суду України від 24.05.2018 року та вступило в законну силу. Під час розгляду справи судом касаційної інстанції, а саме: 04.02.2018 року їй стало відомо про те, що 20.03.2017року власником їхньої квартири став ОСОБА_7 , який купив зазначену квартиру у ОСОБА_1 . Тобто, на час винесення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області Злупко ОСОБА_8 . ОСОБА_9 . вже не був власником квартири та не був неналежним позивачем у справі.

30.08.2018 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами з підстав (аналогічних), викладених у заяві ОСОБА_2 .

Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Заяву ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області області від 03.04.2017 року скасовано у зв`язку із нововиявленими обставинами. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що задовольняючи заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що обставини, які зазначає заявник у заяві про перегляд рішення, а саме, що станом на 04.02.2018 року ОСОБА_1 вже не був власником квартири АДРЕСА_1 , можуть розцінюватися як нововиявлені у розумінні положень ст. 423 ЩІК України. Крім того, про такі обставини ОСОБА_5 могло було відомо від своєї матері, яка довідалася про них 04.02.2018 року під час розгляду справи судом касаційної інстанції. Крім того, ні заявник ОСОБА_5 , ні заявниця ОСОБА_2 не є власниками спірної квартири, проживали у ній безпідставно, на даний час рішення судупро їх виселення виконано органами ДВС. Вважає, що Інформаційна довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно, на яку заявник посилається як на нововиявлену обставину, є новими доказами, а не доказами, що підтверджують нововиявлені обставини.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_10 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами просив відмовити.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_11 проти скарги заперечив та пояснив, що його довіритель ОСОБА_5 більшу частину часу перебуває за межами України. 20.08.2018 році він прибув в Україну та уклав з ним в угоду на представництво його інтересів та він, як представник ОСОБА_5 , 21.08.2018 р. отримав витяг з реєстру речових прав, згідно якого власником квартири АДРЕСА_1 з 20.03.2017року є ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 , та саме з цього часу його довірителю і йому стало відомо про вказану нововиявлену обставину, що стало підставою для його звернення 30.08.2018 до суду із даною заявою.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення, постанова або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ч.4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього заборгованості).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст. 423 ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_5 заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставнами, нововиявленою обставиною він вважає відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.169,170) згідно яких власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2017 року з 20.03.2017 року є ОСОБА_7 .

Матеріалами справи встановлено, що 08.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та виселити їх.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року, яке просить переглянути заявник у зв`язку з нововиявленими обставинами, позов задоволено частково, виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.10.2017 вищевказане рішення Дрогобицького міьскрайонного суду Львівської області залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03.10.2017 року залишено без змін.

Судами трьох інстанцій встановлено, що 15.12.2010 року ОСОБА_1 уклав із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири, за яким остання продала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 і він у встановленому порядку зареєстрував право власності на неї. При укладенні правочину ОСОБА_1 надав усний дозвіл ОСОБА_2 та членам її сім`ї на проживання в квартирі до 28 квітня 2013 року.

У подальшому ОСОБА_2 було повторно виготовлено правовстановлюючі документи на квартиру та передано її в іпотеку банківській установі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про визнання права власності на спірне жиле приміщення та рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року за ним визнано право власності на вищезазначену квартиру, однак в такій продовжували проживати відповідачі, крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєструвалися в квартирі в період її відчуження ОСОБА_2 .

Встановлено, що на час подачі ОСОБА_5 заяви про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року, таке органами ДВС виконано.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року та скасовуючи таке з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що 21.08.2018 року ОСОБА_5 отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про те, що власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 20.03.2017 є ОСОБА_7 , а не ОСОБА_12 , який звернувся до суду з позовом. Відтак, суд вважав зазначену обставину ново виявленою та враховуючи, що на час постановлення рішення судом права позивача ОСОБА_12 . як власника житла, не були порушені, скасував рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_12 та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Аналізуючи зміст статті 423 ЦПК Українита доводи заяви ОСОБА_5 про перегляд судового рішення (Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року) за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені заявником обставини не можна вважати нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 423 ЦПК України, оскільки такі могли бути відомі заявнику на час ухвалення судового рішення, яке він просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, в т.ч. і заявник ОСОБА_5 , оскаржували в касаційному порядку рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року, та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2018 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03.10.2017 залишено без змін.

Крім того, про те, що власником квартири з 20.03.2017 є ОСОБА_7 , а не ОСОБА_12 , матері заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , стало відомо під час розгляду справи судом касаційної інстанції - 04.02.2018 року, про що вона зазначає в своїй заяві, а відтак, на думку колегії суддів, така мала можливість повідомити про це суд касаційної інстанції для врахування при перегляді рішення суду в касаційному порядку.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до безпідставного скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 429, 367, 368, 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2017 року відмовити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року залишити в силі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08.08.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.