Справа № 683/2136/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу № 683/2136/18, 2/683/242/2019 за позовом ОСОБА_2 до Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Світанок» с. Березне Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 3,62 га умовних кадастрових гектара без визначення меж в натурі (на місцевості).

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 01 січня 1997 року її прийнято на роботу та у члени селянської спілки «Світанок» (в подальшому СТОВ «Обрій») с. Березне Старокостянтинівського району, де вона працювала доглядачкою на тваринницькій фермі до вересня 2002 року.

10 серпня 1995 року було зареєстровано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 014, згідно якого селянській спілці «Світанок» с. Березне Старокостянтинівського району передано у колективну власність землю для вирощування сільськогосподарської продукції.

14 серпня 2018 року вона дізналася, що в період паювання земель селянської спілки «Світанок» її не було включено до списку громадян членів селянської спілки «Світанок», які мають право на земельну частку (пай), доданого до Державного акта на право колективної власності на землю. А тому вважає, що являючись членом селянської спілки «Світанок», вона має право на земельну частку (пай). Також зазначила, що на території Березненської сільської ради Старокостянтинівського району є в наявності землі не витребуваних паїв.

Відповідач Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що Державний акт на право колективної власності на землю видано 10 серпня 1995 року, а з трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що її було прийнято на роботу в селянську спілку «Світанок» лише 01 січня 1997 року. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є, тому факт перебування позивачки в трудових відносинах з селянською спілкою «Світанок» не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

В ході розгляду даної справи представник позивачки адвокат ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій вказала, що позивачка ОСОБА_2 почала працювати в селянській спілці «Світанок» (в подальшому СТОВ «Обрій») с. Березне Старокостянтинівського району з 01 червня 1995 року і саме з того часу вона перебувала в членах селянської спілки «Світанок», про що свідчать відомості про нарахування заробітної плати колгоспників за 1995-1999 роки. В такі відомості включалися лише особи, які перебували в членах колективного підприємства. Крім того, в трудовій книжці ОСОБА_2 міститься запис про те, що її членство в селянській спілці «Світанок» припинено у звязку з виходом з членів селянської спілки.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача - Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши представника позивачки та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 серпня 1995 року на підставі рішення Березненської сільської ради народних депутатів від 10 березня 1995 року за № 1 селянській спілці «Світанок» с. Березне Старокостянтинівського району Хмельницької області передано у колективну власність 1659,7 гектарів землі в межах згідно з планом для вирощування сільськогосподарської продукції, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 014 від 10 серпня 1995 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, на підтвердження того факту, що вона на момент розпаювання селянської спілки «Світанок» була її членом, позивачкою надано архівну довідку про її відпрацьовані людино-дні та заробіток в СТОВ «Обрій» с. Пихтії за 1995-1999 роки, однак з її трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує трудові відносини та стаж роботи, вбачається, що позивачку було прийнято на роботу в селянку спілку «Світанок» (в подальшому реорганізовану в СТОВ «Обрій») 01 січня 1997 року.

Згідно повідомлення Старокостянтинівського районного трудового архіву Хмельницької області від 08 жовтня 2018 року № П-648, книги наказів з особового складу та протоколи загальних зборів колгоспників по колгоспу «Світанок», селянської спілки «Світанок», СТОВ «Обрій» с. Пихтії Старокостянтинівського району на зберігання до трудового архіву не передавалися, тому підтвердити дані про прийняття позивачки в члени колгоспу не можливо.

Відповідно до положень ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, що діяла на момент розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Зі змісту цієї норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві саме на момент проведення розпаювання земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Посилання позивачки на те, що в червні 1995 року її було прийнято в члени селянської спілки «Світанок» й на час видачі Державного акта 10 серпня 1995 року вона залишалась членом цієї спілки, не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цих обставин нею та її представником не надано жодних належних доказів.

Перебування особи у трудових відносинах із підприємством не свідчить про її членство у цьому підприємстві, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів, а членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Оскільки позивачкою не доведено факт її членства у селянській спілці «Світанок» на момент розпаювання земель, тому вона не набула права на земельну частку (пай) у цій спілці. Сам по собі факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах із селянською спілкою «Світанок» не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повне рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя: