Справа № 139/958/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 грудня 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 липня 1986 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них спільних неповнолітніх дітей не має. Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним. Відповідач через органи ДРАЦС розірвати шлюб відмовляється. Тому позивач просила саме суд розірвати шлюб з відповідачем, після його розірвання залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою суду від 17.10.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.11.2019 у справі закрито підготовче провадження, а справу призначеного до судового розгляду по суті на 17.12.2019.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в своїй заяві просила справу розглянути у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с. 8).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, відзиву до суду не направив. Судова повістка, яка направлялися йому за його зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду з відміткою «не проживає» (а.с. 26,27).

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 27 липня 1986 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5).

У сторін спільних неповнолітніх дітей не має.

Сторони припинили шлюбні відносини, хоч і зареєстровані разом (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Фіяло змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3 . В позовній заяві, позивач висловила бажання залишити своє післяшлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн 40 коп. сплаченого останньою судового збору.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112-114 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263, 280- 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Фіяло), зареєстрований Котюжанівською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області 27 липня 1986 року, актовий запис № 9.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення складено 17.12.2019.

Суддя: