Ухвала

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 742/3725/16-ц

провадження № 61-20805св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

розглянув заяву ОСОБА_1 про залучення правонаступника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до участі у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

28 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

29 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

28 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У березні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року, ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги повністю задовольнити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу із Прилуцького міськрайонного суду міста Києва.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 20 лютого 2018 року № 250/К, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк» є новим кредитором за кредитним договором від 05 жовтня 2011 року № К-4073157, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 .

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 набула право вимоги за кредитним договором від 05 жовтня 2011 року № К-4073157, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , просила суд залучити її в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» на стадії касаційного перегляду справи у зв?язку із заміною кредитора у зобов?язанні.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника

у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані

з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а

у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані

з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Як убачається зі змісту наданої ОСОБА_1 заяви про залучення її правонаступником ПАТ «Дельта Банк» з укладенням договору про купівлю-продаж майнових прав за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Разом з тим, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитором може бути банк або інша фінансова установа.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження 14-222цс18).

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про залучення її в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у вказаній справі не підлягає задоволенню з огляду на те, що вона не може виступати стороною кредитного договору, тобто спірні правовідносини за такого суб`єктного складу не допускають правонаступництво.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 21 жовтня

2019 року у справі № 638/7006/16-ц (провадження № 61-15967св19).

Керуючись статтею 55 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення правонаступника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до участі у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило