УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Гаврилової О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, особи які вказані, як відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , особи які вказані, як треті особи - ОСОБА_4 , державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори Капелька Н.М.,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 21 березня 2013 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 84 142 доларів США 29 центів. На підставі зазначеного рішення суду 21 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового стягнення із ОСОБА_2 заборгованості - ВП №40864753. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 квітня 2018 року замінено сторону стягувача у виконавчому проваджені ВП №40864753 по виконанню виконавчого листа №2604/29397/12, виданого 19 червня 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва, на ОСОБА_1 ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, яке понад п`ять років перебуває на виконанні у Дніпровському ДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , 1929 року народження, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 . Проте, ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги, не приймає спадщину задля ухилення від виконання рішення суду. Наразі до пред`явлення готується позов про зобов`язання прийняти спадщину померлої матері, що дають можливість звернути стягнення заборгованості за рішенням суду, однак оголошення на інформаційних ресурсах в мережі Інтернет, дають підстави вважати, що об`єкт спадкування намагаються відчужити, а тому існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання відповідачем рішення суду.

06 серпня 2019 року вказане клопотання було передано в провадження судді

Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу розподілу судової справи між суддями.

У відповідності до частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом положень ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, оцінивши наведенні заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник є стягувачем за виконавчим провадженням №40864753 по виконанню виконавчого листа №2604/29397/12, виданого 19 червня 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва, боржниками за яким є ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Фактично, як убачається зі змісту клопотання, заявник просить накласти арешт на квартиру саме з метою виконання рішення суду, яке до теперішнього часу не виконано.

Разом з тим, діюче законодавство не передбачає можливості забезпечення позову після ухвалення рішення у справі.

Компетенцією вчиняти дії по виконанню рішення суду наділені державні та приватні виконавці.

Разом з тим, матеріали клопотання про забезпечення позову не містять підтверджуючих відомостей про наявність між заявником та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інших цивільно-правових відносин, ніж ті, за якими вже постановлено рішення суду.

Крім того, матеріали заяви не містять доказів наявності родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , прийняття спадщини ОСОБА_2 , та відсутні дані про власника квартири АДРЕСА_1 .

Також слід зазначити, що предмет позову з яким, згідно заяви, позивач має намір звернутися до суду, - про зобов`язання прийняти спадщину, суперечить обґрунтуванню заяви тим, що об`єкт спадкування намагаються відчужити, оскільки без отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не набувають права розпорядження спадковим майном (його продажу).

При цьому забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно не є співмірним засобом забезпечення позову про зобов`язання прийняти спадщину та не може убезпечити від невиконання або утруднення виконання відповідного рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150, 153,258-261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: