Ухвала

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа №607/3701/19

провадження № 61-21524ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 48 349,40 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 000,00 грн; стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір в розмірі 768,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 063,28 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 31 серпня 2018 року о 23:30 годин в місті Тернополі на перехресті з круговим рухом вулиць 15 Квітня, Полковника Морозенка та Збаразького шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням - ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 . ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненому ДТП, про що особисто зазначив у вказаному повідомленні та засвідчив своїм підписом. Окрім цього, ОСОБА_1 запевнив позивача, що добровільно відшкодує завдані йому матеріальні збитки та надав розписку від 01 вересня 2018 року про те, що він зобов`язується сплатити кошти (на ремонт пошкодженого автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), які перевищують страховий поліс страхової компанії. Цивільна відповідальність власника автомобіля Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Оскільки працівниками ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» жодні дії з метою визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку не вчинялись, ним було замовлено у суб`єкта оціночної діяльності звіт про оцінку автомобіля, а саме про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chery Eastar DC14В від 31 листопада 2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 39 953,67 грн з урахуванням ПДВ. 30 листопада 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» частково виплатила страхове відшкодування в розмірі 30 607,64 грн, однак, станом на день подання позовної заяви решта суми, яку необхідно затратити на ремонт автомобіля, відповідачами сплачено не було.

Внаслідок ДТП також було заподіяно і моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн і яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП, а також стресі, який він глибоко переживав через пошкодження транспортного засобу. Окрім цього, з моменту вчинення ДТП він не має можливості користуватись пошкодженим автомобілем, що завдає йому значних матеріальних втрат у вигляді упущеної вигоди, оскільки в його роботі автомобіль є невід`ємною частиною. Разом з тим, подальша відмова ОСОБА_1 на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальні збитки, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів, що також спричинило негативні емоції і переживання.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути солідарно з ПАТ «Страхова компанія «Провідна»та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 48 349,40 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 000,00 грн, стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір в розмірі 768,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 063,28 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн франшизи.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року в частині відмови скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 41 607,26 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 4 000 грн моральної шкоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В решті рішення суду від 19 липня 2019 року залишено без змін.

29 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Євгеюк О. Є., засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом позову в цій справі є стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 48 349,40 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному перегляду, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд)згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду зазначене в касаційній скарзі клопотання про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко