Справа № 452/2989/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" грудня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: представника позивача адвоката Мукан Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час та на час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів у її користь із ОСОБА_2 на період її навчання та за минулий час, посилаючись на те, що відповідач є її батьком; на даний час вона навчається у Державному інституті професійної підготовки в Грецькій республіці на денній формі навчання, планова дата закінчення семестру 15.02.2020 року і потребує додаткових витрат для життя та одержання освіти. Відповідач коштів на її утримання не надає хоча має можливість так як працює водієм у ТзОВ «Автосервіс». Крім того позивач просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти за минулий час, посилаючись на те, що ОСОБА_2 ніколи не надавав їй коштів на її утримання, нею вживалися заходи для одержання аліментів з відповідача, однак останній ухилявся від надання їй матеріальної допомоги. Тому позивач просить присудити до стягнення у судовому порядку аліменти на її утримання на період навчання до двадцяти трьох років у розмірі по ј частині всіх видів заробітку відповідача та за минулий час у розмірі 74862грн.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Мукан Б.С. позов підтримала, наполягаючи його повністю задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, у якому позов ОСОБА_1 цілком заперечив; в останньому зверненні просив справу розглянути в його відсутності та скерувати копію судового рішення.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 пояснила, що є бабою позивача ОСОБА_1 і коли останній виповнилось вісімнадцять років, то єдиний раз батько при зустрічі давав дитині одну тисячу гривень, що вона нібито не взяла; він пояснював, що його матір є хворою і він має інші видатки. Стосовно намагань у минулому отримували аліменти, то такі були постійно у телефонному режимі, також дитина писала листа 25.01.2014 року; свідок теж ствердила, що відповідач сплачує аліментні зобов`язання на іншу дитину від другого шлюбу, а тепер має вже третю сім`ю.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 .

Згідно виданої 08.11.2019р. довідки Державним інститутом професійної підготовки НЕА-СМІРНІ м. Афіни Грецької республіки, ОСОБА_4 дійсно навчається у цьому навчальному закладі, термін закінчення навчання поточного третього семестру 15.02.2020 року; п`ятий семестр практичної підготовки учнівство, практичне навчання або учнівство не розпочалося.

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 дійсно має можливість надавати грошові кошти на утримання дочки, так як із пояснень представника позивача, показань свідка та із матеріалів справи встановлено, що відповідач працює у ТОВ «Автосервіс» і має регулярний дохід; і суд надає цим поясненням віри та не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не долучено оригіналу довідки про навчання, а лише копію і такий доказ є недопустимим, оскільки ОСОБА_1 надано суду належним чином завірену довідку про навчання із відповідним перекладом на українську мову.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналізуючи наведене, висновок про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює, ураховуючи інтереси дитини, котра навчається, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд дійшов висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно у користь та на утримання ОСОБА_1 , однак до закінчення нею навчання 15.02.2020 року, а не так як наполягала сторона позивача адвокат Мукан Б.С. до досягнення особою 23 річного віку, з часу пред`явлення такого позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відтак у даному випадку він не може бути меншим для дитини відповідного віку прирівняним до вікової категорії від 6 до 18 років.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За законодавством України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Тому, аналізуючи представлені сторонами докази, слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з відповідача в користь позивача на період її навчання, роз`яснивши, що у законному порядку визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, то суд у цій частині позову відмовляє і виходить із далі викладеного:

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення аліментів на її утримання за минулий час, - за період із 2009р. по2018р. в сумі 74862грн.

Особа може звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів протягом усього терміну існування права на аліменти, незалежно від того, скільки часу минуло з моменту його виникнення.

Статтею 191 СК України регламентовано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ні позивачем, ані представником-адвокатом крім власних пояснень жодними іншими доказами не доведено того факту, що ОСОБА_1 вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням від їх сплати боржником.

Посилання позивача на намагання налагодження контакту із відповідачем через соціальні мережі та надсилання до нього письмового листа суд оцінює критично, оскільки таке не підтверджує факту ухилення відповідача від сплати аліментів та не одержання їх позивачем.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Тому, із урахуванням встановленого суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надала суду відповідних доказів, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з 2009 року по 2018 рік, а також, що відповідач ухилявся від їх сплати. З урахуванням цього суд переконаний, що поданий позов у частині стягнення аліментів за минулий час є недоведеним, а тому в цій частині відмовляє.

У зв`язку з таким вирішенням між сторонами спору та відповідно до встановленого порядку розподілу судових витрат, такі підлягають стягненню з відповідача у користь держави в розмірі 768,4грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 191, 199 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , - у користь та на час навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , - аліменти у розмірі ј частини від заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, починаючи із 17.09.2019 року і до закінчення нею навчання 15.02.2020 року.

У решті позову про стягнення аліментів за минулий час відмовити за недоведеністю.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі ј частки від заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у сумі 768,4грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 12.12.2019р. повного судового рішення.

Суддя