Справа № 152/1697/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 січня 2019 року місто Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Зазначив, що 25 листопада 2011 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства та виховання дітей.

Подружні відносини припинено, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим.

У судове засідання позивач не зявився, проте у позовній заяві він просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 112734 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу у сторін 7 лютого 2012 року народився син ОСОБА_5 та 25 січня 2014 року дочка ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії І-АМ № 216229 та № 276114 (а.с. 7, 6).

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства та виховання дітей.

Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя не відповідає інтересам позивача, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами слід розірвати, а позовні вимоги - задовольнити.

У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Виконкомом Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 25 листопада 2011 року, актовий запис № 14.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2019 року.

Суддя І.Л. Строгий