Справа № 409/1845/18
Провадження № 22-ц/810/469/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Єрмакова Ю.В. (суддя-доповідач)

суддів - Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Перишкіна Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Луганського апеляційного суду

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк»

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області (суддя Третяк О.Г.)

від 17 квітня 2019 року

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк»

третя особа - Приватний нотаріус Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області Жуков Олексій Михайлович

справа про зняття арешту з майна

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2018 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» (далі - ПАТ «Укркомунбанк», відповідач), третя особа приватний нотаріус Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області Жуков Олексій Михайлович, про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову, зазначив, що 23.08.2011 року між ним та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір про надання кредиту у сумі 40000 грн..

23.08.2011 року між ПАТ «Український комунальний банк» та ним було укладено іпотечний договір, яким забезпечено вимогу іпотекодержателя. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлова будівля, магазин та земельна ділянка площею 1227 кв. м., на якій він розміщений, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами договору іпотеки держатель гарантує, що після повного виконання зобов`язань за кредитним договором ним будуть здійсненні необхідні дії щодо звільнення іпотеки від зобов`язань, якими він обтяжений. Зобов`язання позивач виконав у повному обсязі. В травні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу посвідчення договору купівлі-продажу приміщення магазину та довідався, що на зазначене майно не скасована заборона на його відчуження, у зв`язку з цим позивач просить суд скасувати заборону на відчуження зазначеного вище нерухомого майна.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» (відповідач), третя особа приватний нотаріус Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області Жуков Олексій Михайлович про зняття арешту з майна задоволено.

Скасовано заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю, магазину та земельну ділянку площею 1227 кв.м., на якій він розміщений, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №11533465 від 23.08.2011 р.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23 серпня 2011 року за №11533465 про заборону відчуження нежитлової будівлі, магазину, земельної ділянки для ведення комерційної діяльності, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:6811352, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позивачем сплачувалися платежі згідно умов кредитного договору, докази наявності боргу по кредиту перед банком відсутні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, виходячи з положень ст. 316,319,321,391 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідач - Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» (скаржник) просить скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що на даний час відсутні рішення, у тому числі і рішення суду, щодо припинення основного зобов`язання, тобто Кредитного договору, не існує, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

У розпорядженні уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРКОМУНБАНК» відсутні документи, які б підтверджували факт належного, своєчасного і повного виконання Позивачем обов`язків за кредитним договором. Зазначений факт пов`язаний із знаходженням головного офісу Банку на тимчасово окупованих територіях Луганської області та ухиленню колишніх керівників від обов`язку передати бухгалтерську та іншу документацію ПАТ «УКРКОМУНБАНК», печатки і штампи Банку, операційні системи, інші технічні засоби обліку, юридичних справ клієнтів, кредитних справ, тощо.

З причин, що не залежать від відповідача, відомості та документи стосовно правовідносин між ПАТ «УКРКОМУНБАНК» та позивачем, стан виконання зобов`язань сторонами, дати та суми повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, наявність чи відсутність застосованих банком до ОСОБА_1 штрафних санкцій, як самих Кредитного договору, Іпотечного договору, додаткових угод до них, а також інших документів за цим кредитом у відповідача немає.

При цьому, судом не досліджено доказів на підтвердження виконання у повному обсязі, проведеним належним чином, зобов`язань, а повнота виконання позивачем умов кредитного договору може бути перевірена виключно на підставі операційної системи ПАТ «УКРКОМУНБАНК».

Водночас, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про виконання умов кредитного договору, на підставі копій окремих документів наданих позивачем, без урахування доводів вказаних у відзиві ПАТ «УКРКОМУНБАНК» на позовну заяву від 21.09.2018 за № 336/18-Л.

Також скаржник вказує на порушення судом норм процесуального права, а саме вимог ст. 12 ЦПК України щодо змагальності сторін, рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом, оскільки в оскаржуваному рішенні відсутня будь-яка оцінка позиції ПАТ «Укркомунбанк» та доводи не взяті до уваги.

Також, вважає, що ПАТ «УКРКОМУНБАНК» є неналежним відповідачем.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 07 червня 2019 року відкрито провадження по справі, сторонам по справі роз`яснювалося право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 червня 2019 року справу було призначено до апеляційного розгляду.

Сторони, третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем сплачувалися платежі згідно умов кредитного договору (згідно копій платіжних доручень), докази наявності боргу по кредиту перед банком відсутні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, виходячи з положень ст. 316,319,321,391 ЦК України.

Вказані висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та є помилковими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.08.2011 року між ПАТ «Український комунальний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №553/11-Ю, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 40000 гривень на строк до 22.08.2013 року зі сплатою 22 відсотків річних (а.с.10-11).

У забезпечення виконання вказаного кредитного договору 23.08.2011 року між ПАТ «Український комунальний банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, за умовами якого останній передав в іпотеку нежитлову будівлю, магазин та земельну ділянку площею 1227 кв. м. (а.с.12-17).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1227 кв.м., що знаходиться на території с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області (а.с.29).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 17.05.2002 року позивач є власником магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вищевказане нерухоме майно накладено заборону на його відчуження (а.с.31-33).

У травні 2018 року позивач звернувся до ПАТ «Укркомунбанк» з вимогою надати йому підтвердження про сплату суми кредиту за кредитним договором №553/11-Ю від 23.08.2011 року або спрямувати повідомлення про погашення позики на адресу приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області Жукова О.М для зняття обтяження на нежитлові будівлі, магазину та земельної ділянки площею 1227 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом №149/18-л від 25 травня 2018 року відповідач повідомив про відсутність можливості здійснити перевірку стану заборгованості позивача за кредитним договором №553/11-Ю, у зв`язку з відсутність доступу до головного офісу Банку, регістрів бухгалтерського обліку Банку, програмного забезпечення, яке обслуговувало внутрішню поточну діяльність Банку.

Згідно копій платіжних доручень від 04.01.2012, 01.02.2012, 28.04.2012, 05.06.2012, 02.09.2012, 30.09.2011, 31.10.2011, 28.11.2011 року позивачем сплачувалися платежі за користування кредитом (а.с.18-25) на суму 15854,12грн.

В силу ст. 12, 81 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Отже, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, предметом доказування у даній справі є виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором №553/11-Ю від 23.08.2011 року, тобто основного зобов`язання, що може бути підставою для припинення іпотеки та зняття арешту.

Підстав вважати, що іпотека припинена відповідно до положень ст.17 Закону України «Про іпотеку» з матеріалів справи не вбачається та судом встановлено не було.

На обґрунтування своїх вимог, як доказ виконання зобов`язань за кредитним договором №553/11-Ю від 23.08.2011 року, позивачем надано платіжні доручення, проте зазначені документи не підтверджують обставин щодо повного виконання позивачем, як боржником, своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, оскільки сума за вказаними документами не співпадає з сумою, отриманою за кредитом, тобто надані докази не свідчать про своєчасність та повноту виконання умов кредитного договору.

Проте, саме виконання основного зобов`язання є підставою для вирішення питання щодо припинення дії договору поруки або вирішення питання стосовно зняття арешту з вказаного майна.

Суд на вказані обставини уваги не звернув, не дав належної оцінки доводам, які були викладені у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про достатність доказів щодо виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором та обґрунтованість вимог на підставі ст. 81 ЦПК України, ст. 316,317, 319, 321,391 ЦК України щодо ініціювання питання про зняття арешту з майна, на яке було накладено арешт у забезпечення виконання кредитного договору №553/11-Ю від 23.08.2011 року, укладеного між ПАТ «Український комунальний банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з вказаним, доводи апеляційної скарги з цього приводу є слушними, а висновки суду необґрунтовані достатніми доказами, які б свідчили про повне виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором.

Доводи скаржника про те, що ПАТ «Український комунальний банк» не може бути відповідачем по даній справі, не є слушними, оскільки правовідносини склались з приводу кредитного договору, у забезпечення якого було укладено договір іпотеки щодо майна, яке є предметом розгляду у даній справі та сторонами у цьому договорі є ПАТ «Український комунальний банк» та ОСОБА_1 .

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, судом визнані встановленими недоведені позивачем обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 квітня 2019 року в скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», третя особа приватний нотаріус Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області Жуков О.М., про зняття арешту з майна відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 05 серпня 2019 року.

Головуючий Ю.В. Єрмаков

Судді: В.А. Коновалова

В.М. Луганська