П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року м. Київ

Справа № 22-1697 Головуючий у 1-й інстанції: Трегубенко Л. О.

Унікальний №758/15253/15-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

у с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 пред'явив в суд позов до ОСОБА_5 про стягнення боргу у розмірі 8 232 396 грн 10 коп.

У січні 2016 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача в межах суми боргу в розмірі 8 232 396 грн. 10 коп. (17-20).

Подільський районний суд міста Києва ухвалою від 03 березня 2016 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнив частково.

Суд наклав арешт на: нежитлову будівлю гараж, загальною площею 135, 1 кв.м за адресою: АДРЕСА_5; нежитлову будівлю склад №2, загальною площею 163, 7 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 нежитлову будівлю склад №1, загальною площею 130, 0 кв.м за адресою: АДРЕСА_5; інше будівля з житловими і службовими приміщеннями, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 128, 7 кв.м, житловою площею 48 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5; будинок, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 124, 1 кв.м, житловою площею 85, 8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0, 25 га з цільовим значенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_5; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0, 08 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_5; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0, 44 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_5; будинок житловий з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_6; квартиру загальною площею 86, 6 кв.м, житловою площею 56. 6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1; квартиру загальною площею 71, 5 кв.м., житловою площею 48, 40 кв.м за адресою: АДРЕСА_2; квартиру загальною площею 38, 8 кв.м, житловою площею 28, 3 кв.м за адресою: АДРЕСА_3; квартиру загальною площею 47, 1 кв.м, житловою площею 29, 5 кв.м за адресою: АДРЕСА_4.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання особа, яка не є учасником даної справи, ОСОБА_3, через свого представника, адвоката ОСОБА_2 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись вирішення в ухвалі питань щодо її прав на нерухоме майно, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.123-130).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_6, заперечував проти її задоволення та вказав, на момент постановлення оскаржуваної ухвали всі тринадцять об'єктів, на які накладений арешт, належали ОСОБА_5, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року залишити без змін (а.с.171-173).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_6 та представника ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Накладаючи арешт на належне ОСОБА_5 нерухоме майно, районний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у випадку задоволення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована наступним.

У березні 2013 року ОСОБА_3 пред'явила в Голосіївський районний суд м. Києва позов до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики. 01 березня 2013 року суд відкрив провадження у справі №752/3612/13-ц.

В рамках даної цивільної справи Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 05 березня 2013 року наклав заборону на відчуження майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року у справі №752/3612/13-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 задоволені. Суд стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача 11 594 863 грн 50 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_8 скасоване та ухвалене нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про стягнення боргу, в решті рішення залишене без змін.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 13 березня 2015 року по справі № 543/730/14-ц цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ПН ОРНО Полтавської області Черненко О. О., за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Оржицького РУЮ Полтавської області, про визнання правочинів недійсними, повернення сторін у стан, що існував до їх вчинення, надання позивачеві необхідних повноважень для реєстрації права власності на майно, про скасування рішень нотаріуса, задоволено частково, визнано недійсними: Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року земельної ділянки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року будівлі з житловими і службовими приміщеннями, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року нежитлової будівлі, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року нежитлової будівлі, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу від 19.03.2013 року нежитлової будівлі, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року; Договір купівлі-продажу будинку від 19.03.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 19.03.2013 року.

Крім того, указаним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 13 березня 2015 року по справі № 543/730/14-ц скасовані рішення про державну реєстрацію права власності на указане нерухоме майно за ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2015 року по справі N543/730/14-ц рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 13 березня 2015 року залишене без змін.

Отже на момент постановлення ухвали від 03 березня 2016 року Подільським районним судом м. Києва по справі № 758/15253/15-ц про накладення арешту на вищезазначене майно існувало рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 13 березня 2015 року по справі № 543/730/14-ц, яким договори купівлі-продажу, укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визнані недійсними та скасовані рішення щодо реєстрації права власності за ОСОБА_5

Відтак на момент постановлення ухвали Подільським районним судом м. Києва від 03 березня 2016 року майно, на яке був накладений арешт ухвалою по справі №758/15253/15-ц, не належало ОСОБА_5

Указані доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті апеляційним судом в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151, п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, на час розгляду заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову в розпорядженні суду була Інформаційна довідка №54475458 від 03 березня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.27-37).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідно до вищенаведеної довідки), нерухоме майно, на яке в порядку вжиття заходів забезпечення позову накладений арешт ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року, було зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відтак висновки районного суду про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, право власності на яке було зареєстроване за відповідачем, відповідали обставинам справи на положенням процесуального закону.

Отже наведені представником ОСОБА_3 в апеляційній скарзі обставини не свідчать про порушення районним судом норм процесуального права під час вирішення питання забезпечення позову.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Водночас наявність цих обставин є для суду першої інстанції підставою для скасування з власної ініціативи заходів забезпечення позову в порядку, встановленому ч.1 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2019 року.

Головуючий: А. А. Пікуль

Судді: Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома