Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2951/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. у м.Житомирі

у цивільній справі №278/2951/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернуласяся до суду із позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що з 10.10.2009 року по 03.09.2014 року перебувала із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.09.2014 року, яким змінено рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04.06.2014 року, із відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, має автомобіль та нерухомість, а також отримує значний дохід, а відтак має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З часу прийняття рішення суду її матеріальний стан погіршився, збільшилися витрати на утримання дітей, зокрема на харчування, одяг, лікування, навчання. Виходячи із наведеного просила стягувати із відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 9000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи із 28.09.2018 року і до їх повноліття, але не менше мінімуму, передбаченого чинним законодавством для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено. Збільшено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 500 гривень до 1200 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення - про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що з часу винесення рішення її витрати на утримання дітей збільшилися. Крім того, у зв'язку із особливостями стану здоров'я дітей кожен із них потребує спеціального харчування та навчання. Враховуючи психічні особливості старшого сина ОСОБА_8, останній потребує інклюзивного навчання з вчителем-асистентом та існує потреба постійно проходити обстеження у психіатричній лікарні. Водночас інші діти мають певні захворювання, внаслідок чого кожен з них потребує окремого спеціального харчування та лікування. Вважає, що суд не врахував загально відомий факт подорожчання продуктів харчування, послуг та одягу. Також зазначає, що судом першої інстанції проігноровано виписку із банку, згідно якої ОСОБА_4 сплачував аліменти в добровільному порядку.

Станом на час розгляду справи у Апеляційному суді Житомирської області відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з 10.10.2009 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, від якого сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3-6).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи із 27.02.2014 року і до повноліття дітей. Стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 500 грн щомісячно починаючи із 27.02.2014 року і до 27.02.2015 року (а.с. 9).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.09.2014 року, яке залишено без змін ухвало Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.11.2014 року, змінено рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04.06.2014 року, в частині розміру стягнутих аліментів та зменшено розмір аліментів на утримання дітей із 1 000 грн. до 500 грн. на кожну дитину до повноліття дітей і на утримання дружини - із 500 грн до 300 грн. до досягнення сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 3 років (а.с. 6-7).

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, ОСОБА_3 посилалася на погіршення її матеріального стану та можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, посилаючись на виписку із Банку по її картковому рахунку.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що змінився прожитковий мінімум на дітей, а позивачка не надала доказів, що змінилося матеріальне становище чи стан здоров'я відповідача в контексті положень ч.1 ст.192 СК України.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.06.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них,з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працює у ТОВ «П.В.К.» на посаді керівника структурного підрозділу, де його заробітна плата становить 1471,50 грн, а також має додатковий дохід у розмірі 5000 грн (а.с. 9).

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд обгрунтовано виходив із загальновідомих обставин про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах гігієни та подорожчання вартості дитячих товарів і послуг.

Визначаючи час стягнення аліментів у новому розмірі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із роз?яснень, викладених в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначивши початком стягнення аліментів день набрання рішення суду законної сили.

Доводи апеляційної скарги щодо потреби у додаткових витратах у зв»язку із хворобою дітей висновків суду не спростовують, оскільки такі доводи заслуговували б на увагу у випадку пред»явлення позову в порядку ст.185 СК.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.