Справа № 324/1561/19
Провадження № 2/324/681/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря

судового засідання Божко В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Богдана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що він є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача та зареєстрована з 12 липня 2010 року в будинку позивача з його дозволу, однак з вересня 2011 року вона у ньому не проживає, не використовує житлову площу за належністю, але залишається бути зареєстрованою у будинку. На теперішній час місце проживання відповідачки ОСОБА_2 позивачу не відоме. Тим, що вона зареєстрована у будинку позивача, порушується право останнього на власність, а також стає перешкодою в отриманні ним субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Зважаючи на викладене, позивач просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні ним правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме належним позивачу жилим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому позивач суду пояснив, що він є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка по справі була його невісткою та з його дозволу була зареєстрована в даному будинку, але син позивача і ОСОБА_2 розлучилися, і з 2011 року ОСОБА_2 не проживає у будинку позивача, бо виїхала з Пологівського району. Де перебуває зараз відповідачка, позивачу невідомо.

Відповідачка у справі, місце реєстрації якої за адресою, зазначеною в позові, підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду (а.с.18), 2019 року рекомендованою поштою. Поштове відправлення на повернулося без вручення адресату з позначкою листоноші «адресат відсутній» (а.с.21). У зв`язку з зазначеним суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідача у підготовче засідання на 20 листоада 2019 року і судові засідання 02 грудня 2019 року і 13 грудня 2019 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.23,25). Відповідачка після оприлюднення оголошень про її виклик у підготовче і судові засідання повторно не явилася, про причину неявки суд не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи в її відсутність до суду не зверталася, відзив на позов не подала.

З зазначених підстав суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що позивач у справі доводиться йому батьком, а відповідачка у справі - його, свідка, колишня дружина, з якою вони зареєстрували шлюб 10 серпня 2010 року. Ще до реєстрації шлюбу, коли ОСОБА_2 приїхала до Пологівського району з м.Львова, він, свідок, попросив зареєструвати ОСОБА_2 , яка тоді мала прізвище ОСОБА_5 , у будинку свого батька по АДРЕСА_1 , бо в його, свідка, будинку, не дозволяла площа зареєструвати майбутню дружину. Батько погодився і зареєстрував ОСОБА_2 у своєму будинку. Через рік він, свідок, з ОСОБА_2 розлучилися, вона виїхала з Пологівського району, але з реєстрації у будинку ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не знялася. Теперішнє місце перебування ОСОБА_2 свідку не відоме, вона з жовтня 2011 року до тепер у Пологівському районі не появлялася.

Суд, вислухав у судовому засіданні позивача, його представника, свідка, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 судом встановлено, що він зареєстрований у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, зворот).

З копії свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 07 лютого 1989 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пологівської ради народних депутатів 26 січня 1989 року за №25, судом встановлено, що жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.6).

З копії повідомлення про результати огляду об`єкту нерухомого майна, виданого КП "Імпульс» Пологівської районної ради 22 квітня 2019 року, встановлено, що згідно архівних даних КП «Імпульс» Пологівської районної ради право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 07 лютого 1989 року (а.с.7).

З копії технічного паспорту, виданого КП «Імпульс» Пологівської районної ради 16 квітня 2019 року, встановлено, що право власності на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (ціла частка, 1/1) (а.с.8-10).

З копії домової книги прописаних у будинку АДРЕСА_1 судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 12 липня 2010 року у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

З копії повторно виданого свідоцтва про шлюб на а.с.14 встановлено, що ОСОБА_2 10 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації чоловіка ОСОБА_4, дружини ОСОБА_2.

З довідки №320, виданої 02 вересня 2019 року виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1973 року народження. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2011 року (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (а.с.15).

З пояснень у судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , свідчень свідка судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованою у будинку позивача, фактично з 2011 року у будинку АДРЕСА_1 не проживає.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ними, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, оскільки відповідачка не є членом сім`ї позивача, не є власником (співвласником) будинку, не проживає в ньому без поважних причин більше восьми років, витрати по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідачки в належному позивачу будинку порушує право останнього як власника будинку.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 128 ч.11, 223 ч.4, 259 ч.6, 263-265, 268 ч.6, 272, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - належним ОСОБА_1 жилим будинком номер АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І. О.