КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 369/12138/17

провадження № 22-ц/824/1280 /2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
за участю представника відповідача ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року /суддя Усатов Д.Д./

у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. /а.с. 56-58/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив заочне рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, роботу, за місцем якої характеризується позитивно, отримує стабільний дохід, не судимий, на психічні захворювання не страждає, алкогольними напоями не зловживає, намагається приймати активну участь у вихованні дитини, незважаючи на перешкоди, що чинить йому ОСОБА_8 Крім того, судом першої інстанції застосовано ст. 164 СК України, позбавлено батьківських прав у зв'язку з ухиленням батька від виконання своїх обов'язків. Водночас такі обставини судом першої інстанції встановлено помилково. В частині стягнення аліментів, зазначав, що рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24.06.2014 р. у справі №407/271/13-ц позов ОСОБА_8 задоволено, що має істотне значення для вирішення справи. В частині процесуальних порушень зазначав, що відповідач не повідомлявся жодного разу про розгляд справи а тому був позбавлений висловити заперечення у справі.

ОСОБА_8 з відзивом на апеляційну скаргу не зверталась, натомість звернулась із заявою про перенесення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю на роботі, жодних підтверджуючих документів не надала. Зважаючи на те, що вона про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яка з'явилась у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням рішення про закриття провадження у справі в частині стягнення аліментів та відмовою у позбавленні батьківських прав, на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 з 09 квітня 2011 року до 26 грудня 2012 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 /а.с. 4/

Сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/

Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.12.2012 шлюб між сторонами було розірвано. /а.с. 6/

28.03.2018 року Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація надала висновок за № 108-4674 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 36-38/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 150 СК України, про те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; ст. 164 СК України, про те, що виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; роз'ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 р. про те, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач жодним чином в житті сина та позивачки не приймав участь, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В частині стягнення аліментів, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 2 ст. 166 СК України про те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; ст. 180, ч. 2 ст. 182, ст. 183 СК України, про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 06.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

У відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Звертаючись з позовом, позивачем такого підтвердження суду першої інстанції не було надано, на що суд уваги не звернув.

Разом з тим, одним з доводів апеляційної скарги є те, що рішення про стягнення аліментів вже приймалось, Антрацитівським районним судом Луганської області.

Судом першої інстанції ухвалювалось заочне рішення у справі, у перегляді заочного відмовлено, а тому суд апеляційної інстанції, перевіряючи довід, встановив, що рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24.06.2014 року на утримання сина ОСОБА_9 ј частки усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини ОСОБА_8 1/6 частки усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох років. Рішення є загальнодоступним та міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, питання щодо стягнення аліментів на сина ОСОБА_9 з ОСОБА_6 вже було вирішено, водночас позивач таку інформацію приховала, звернувшись з тим самим позовом, по місцю свого фактичного проживання у Київській області.

Ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є підстави, передбачені статтею 255 цього Кодексу.

П. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на викладене, провадження у справі в частині стягнення аліментів на малолітнього сина ОСОБА_9 підлягає закриттю.

Переглядаючи рішення в частині позбавлення батьківських прав, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення в цій частині, з огляду на таке.

Позбавляючи ОСОБА_6 батьківських прав, суд першої інстанції встановив, що він жодним чином в житті сина та позивачки не приймав участь.

Водночас, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним, оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, а висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, розгляд якої проведено однобічно.

Так, за змістом висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.03.2018 р. №108-4674, визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 36-38/

Водночас, такий висновок повинен був бути оцінений судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами та не має наперед вирішального значення для розгляду справи.

За змістом висновку, ОСОБА_6 на засідання комісії не запрошувався, питання вирішувалось зі слів ОСОБА_8 у її присутності, з наданням тих матеріалів органу опіки, які вона вважала за необхідне надати.

Колегія суддів наголошує на тому, що у справі ухвалено заочне рішення про задоволення позову.

Звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_6 повідомив, що з 2014 року, після початку АТО, до м. Торезу за місцем своєї реєстрації жодного разу не виїжджав, проживає без реєстрації у АДРЕСА_1, про що достеменно відомо ОСОБА_8 Крім того, він зареєстрований фізичною особою-підприємцем, з зазначенням цієї адреси місця проживання.

Також вказував на те, що постійно спілкується з приводу виховання спільного сина, надає допомогу на утримання, про що надав квитанції, приймає активну участь у вихованні, проводить з ним разом час, спілкується з вихователями у дитячому садку, а у 2015 та 2017 роках надавав нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон. /а.с. 70-100, 102-121/

Також судом встановлено, що 17.04.2018 р. розпорядженням Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області визначено участь ОСОБА_6 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_9 /а.с.101/

Таким чином, матеріали справи, у своїй сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_6 приймає участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_9, водночас, позивач ОСОБА_8 достеменно знаючи контактні дані ОСОБА_6, приховуючи наявність рішення суду про стягнення аліментів, фактично приховує від відповідача судове провадження про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав, виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таких обставин суд першої інстанції не встановлював, дійшовши передчасного та необґрунтованого висновку про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Керуючись ч. 1 ст. 377, ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів, - закрити.

У задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_8 /зареєстрована АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_6 /реєстрація АДРЕСА_2, фактично проживає АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2/ 960 /дев'ятсот шістдесят гривень/ грн.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: