ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/3396/19
Провадження № 22-ц/4820/2023/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 676/3396/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2019 року ( ОСОБА_3 ) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Кочубіївське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Кочубіївське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначав, що 05.10.2005 між ОСОБА_4 та ПП «Кочубіївське» було укладено договір оренди № 387 строком на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 2,2839 га, кадастровий номер: :04:010:0273, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кадиєвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Вказаний договір 04.02.2008 був зареєстрований в Кам`янець-Подільському районному відділі регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 305.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, та 04.10.2018 позивач, прийнявши спадщину, в порядку спадкування оформив право власності на вказану вище земельну ділянку.

Зазначав, що ним на адресу відповідача, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, було надіслано повідомлення із вимогою виплатити орендну плату за користування протягом 2008-2018 років земельною ділянкою площею 2,2839 га, кадастровий номер :04:010:0273, проте, станом на дату звернення до суду з позовом, ПП «Кочубіївське» не виплатило належну йому орендну плату, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «Кочубіївське» орендну плату за користування земельною ділянкою в сумі 6144 грн., судовий збір в сумі 318 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним. Вважає, що у спірних правовідносинах саме з моменту виникнення у позивача права власності на земельну ділянку, до нього перейшли усі права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинним договором оренди землі № 387 від 05.10.2005, в тому числі і право вимагати у орендаря своєчасного внесення орендної плати. На думку заявника, право на отримання орендної плати у позивача виникло з моменту отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2018 та реєстрації відповідного права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, надіславши відповідачу лист-повідомлення від 25.02.2019 та не отримавши кошти, позивачу стало відомо про небажання підприємства виплачувати кошти за користування земельною ділянкою, а тому перебіг строку позовної давності розпочався саме з цього моменту.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 05.10.2005 між ОСОБА_4 та ПП «Кочубіївське» було укладено договір № 387 оренди земельної ділянки, площею 2,2839 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кадиєвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, строком на 10 років (а.с. 7-9). Умовами якого визначено, що орендар оплачує орендну плату протягом терміну дії договору оренди не пізніше 31 грудня кожного року.

04.02.2008 даний договір оренди земельної ділянки було зареєстровано у Кам`янець-Подільському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 305 (а.с. 8 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 10).

Позивач ОСОБА_1 07 липня 2008 року звернувся до Другої Кам`янець-Подільської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , в т. ч. земельної ділянки, що знаходиться на території Кадиєвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 58 на звороті). Та 04.10.2018 в порядку спадкування після смерті останньої оформив право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2839 га, кадастровий номер: :04:010:0273, що розташована на території Кадиєвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 82).

26.02.2019 ОСОБА_1 на адресу ПП «Кочубіївське» надіслано повідомлення із вимогою виплатити орендну плату за користування земельною ділянкою площею 2,2839 га, кадастровий номер :04:010:0273, протягом 2008-2018 років (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладання договорів оренди) визначено, що однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладання договорів оренди) було передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 4 ст. 32 Закону «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час укладання Договору) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В силу ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Положеннями частини п`ятої ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що починаючи з 07 липня 2008 року позивач набув право на отримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки, а з 01 січня 2009 року та кожного року позивач мав право вимагати виплати орендарем орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою, відповідно, початок перебігу позовної давності розпочався з дня прийняття спадщини ОСОБА_1 . Та в зв`язку з цим, суд дійшов правильного висновку щодо стягнення на користь позивача орендної плати в межах строку позовної давності за 2016-2018 роки, та відмову у задоволенні решти вимог щодо стягнення орендної плати за період 2008-2015 років у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду без поважних причин, на підставі заяви відповідача про застосування позовної давності, поданої до ухвалення ним рішення.

Щодо зроблених висновків суд першої інстанції в ухваленому рішенні навів відповідні мотиви та обґрунтування, з якими погоджується й апеляційна інстанція, оскільки такі висновки місцевого суду ґрунтуються на вимогах закону та здобутих у справі доказах.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивач дізнався про порушення свого права на отримання орендної плати лише з часу невиплати його орендної плати на його лист-повідомлення від 25.02.2019, оскільки вони суперечать наведеним вище нормам матеріального права та дослідженим судом доказам.

Крім того, зберігаючи в себе примірник договору оренди земельної ділянки, позивач знав і повинен був знати про наявність в нього права вимоги до орендаря про виплату орендної плати.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта