Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О.С.
Доповідач -Конеовалова В.А.
Справа № 420/1020/18
Провадження № 22-ц/810/397/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Стеценко О.С. в смт. Новопсков Луганської області

за позовом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до ОСОБА_3 про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій, в обґрунтування якого вказав, що 20 грудня 2006 року за № 42 між Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого, яка реорганізована шляхом перетворення в Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого, який перейменовано на Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого», та ОСОБА_3 укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання у розмірі 11000 грн. на 2006-2007 навчальний рік.

Відповідно до умов зазначеної угоди позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету в сумі 11000 грн., а відповідач зобов'язався протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача суму кредиту зі сплатою 3 % річних за користування кредитом до державного бюджету України з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з травня 2009 року до травня 2024 року.

Наказом ректора від 14 червня 2008 року № 313-С відповідача відраховано з університету у зв'язку з закінченням навчання та видано диплом спеціаліста про повну вищу освіту. Проте відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує належним чином. В період з 2009 року по 2014 рік відповідачем в рахунок погашення кредиту за угодою сплачено кошти в сумі 3587,81 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого кошти в сумі 11662,40 грн. (тіло кредиту в сумі 7412,19 грн., відсотки за користування кредитом - 731,27 грн., пеня по кредиту та відсоткам - 1898,67 грн., інфляція - 1620,27 грн.) та покласти на відповідача судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2018 року позовні вимоги Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до ОСОБА_3 про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого заборгованість за угодою № 42 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 20 грудня 2006 року станом на 14 травня 2018 у сумі 5163,59 грн., яка складається із 2767,63 грн. - борг по кредиту, 731,27 грн. - борг по відсоткам, 1620,27 грн. - інфляційні втрати, 44,42 грн. - пеня. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту.

Також суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є суб'єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Штрафні санкції позивачем нараховані станом на 14 травня 2018 року фактично після 14 квітня 2014 року - дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 1854,25 грн., яка нарахована за період з 01.01.2010 року по 30.04.2018 рік. Пеня у сумі 44,42 грн., яка нарахована за період з 30.04.2018 року по 14.05.2018 рік, підлягає задоволенню, оскільки Указом Президента України №116/2018 від 30.04.2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» впроваджено операцію об'єднаних сил.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого просить рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2018 року в частині відмови про дострокове повернення тіла кредиту скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 4644,56 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін. При цьому позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого вказує на те, що судом першої інстанції поза увагою залишені вимоги ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до п. 6.1 Угоди № 42 від 20.12.2006 року одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 11000 грн. і відсотки за користування ним у сумі 3% річних, готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним.

Отже, за умовами Угоди 1/15 частина кредиту та відсотків за користування кредитом вважаються непогашеними у разі їх несплати до 31 грудня поточного року.

Пунктом 4.3 Угоди передбачено право навчального закладу стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за ним з одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту в повному обсязі.

Оскільки відповідач одержаний ним кредит на здобуття вищої освіти не повертав, відсотки за користування кредитом не сплачував, то у навчального закладу виникло право вимоги на дострокове повернення кредиту.

(2) Позиція інших учасників справи

В матеріалах справи відсутній відзив (заперечення) на позовну заяву.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року відповідачу роз'яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від ОСОБА_3 не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином і в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені обставини про те, що 20 грудня 2006 року між Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого та ОСОБА_3 укладено Угоду про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти за № 42.

4 грудня 2013 року наказом Міністерства освіти і науки України № 1697

Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» перейменовано в Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого.

Відповідно до розділу 1 Угоди № 42 від 20.12.2006, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав Одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 11000 гривень, на 2006-2007 навчальний рік.

Згідно пункту 3.3 Угоди одержувач кредиту зобов'язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування.

Пунктом 4.2 Угоди передбачено, що університет має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту.

Відповідно до пункту 6.1 Угоди одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 11000 грн. та три відсотки за користування кредитом готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з травня 2009 року до травня 2024 року.

Наказом Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого від 14 червня 2008 року № 313-С ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію юриста - спеціаліста з врученням диплому та відраховано з університету у зв'язку з закінченням навчання з 14 червня 2008 року.

14 червня 2008 року ОСОБА_3 видано диплом магістра НОМЕР_2 про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 20 грудня 2006 року щодо своєчасного повернення кредиту.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції вважав доведеними обставини, що ОСОБА_3під час навчання на денній формі в Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» за Угодою №42 від 20 грудня 2006 року отримав цільовий пільговий державний кредит на здобуття вищої освіти за спеціальністю правознавство на загальну суму 11000 грн., який зобов'язався повертати з дванадцятого місяця після закінчення навчання і до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, однак відповідач припустився порушення умов угоди щодо своєчасної сплати сум кредиту, тому з нього підлягає стягненню заборгованості за угодою № 42 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 20 грудня 2006 року за період 2009-2017 роки в сумі 5163,59 грн. Разом з тим, суд відмовив у задоволенні позовних вимог про дострокове повернення суми кредиту за угодою та стягнення штрафних санкцій у зв'язку з тим, що умовами Угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 42 не передбачено дострокового повернення кредиту у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаною угодою.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог та відмови у стягненні штрафних санкцій ніким не оскаржене в установленому законом порядку. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Тому рішення суду вчастині задоволення позовних вимог та відмови у стягненні штрафних санкцій апеляційним судом не переглядається.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності в оскаржуваній частині колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі угоди № 42 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 20 грудня 2006 року та ОСОБА_3зобов'язання за вказаною угодою належним чином не виконав.

Однак, встановивши дійсні обставини по справі, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою залишив поза увагою положення ч. 2 ст.1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з абз. 5 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується шляхом надання цільових пільгових державних кредитів особам для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003року № 916 із змінами та доповненнями, на умовах, визначених цим Порядком, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності можуть одержати молоді громадяни України віком до 28 років, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Кошти на надання кредитів передбачаються у Державному бюджеті України для молоді для оплати навчання у вищих навчальних закладах усіх форм власності.

Пунктом 23 зазначеного Порядку передбачено, що у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу у разі прострочення позичальником повернення чергової частини, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами.

Згідно п. 4.2 Угоди університет має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту.

Відповідно до п. 7.1. Угоди за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Колегія суддів враховує роз'яснення, викладені в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним.

Як зазначалося вище, одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 11000 грн. та три відсотки за користування кредитом готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з травня 2009 року до травня 2024 року (п. 6.1 Угоди).

Отже, сторони в угоді передбачили, що 1/15 частина кредиту та відсотків за користування ним є непогашеними у разі їх несплати до 31 грудня поточного року.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, сума боргу за угодою № 42 від 20.12.2006 року станом на 14.05.2018 року становить 7412,19 грн., з яких 2767,63 грн. - прострочений борг по кредиту. Останнє погашення кредиту відповідачем здійснено в 2014 році.

Оскільки ОСОБА_3 свої зобов'язання за угодую № 42 від 20.12.2006 року належним чином не виконав, то у позивача на підставі умов укладеної угоди та положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України виникло право застосовувати наслідки порушення умов договору відповідачем у вигляді вимоги щодо дострокового повернення цільового пільгового державного кредиту.

Відповідачем, який про розгляд справи повідомлений в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», оскільки місцем його реєстрації є тимчасово окупована територія України та в Єдиній базі даних про взятих на облік внутрішньо переміщених осіб не перебуває, що підтверджується повідомлення Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації від 31.07.2018 року, у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження обставин відпрацювання не менше 5 років після закінчення навчального закладу в державному або в комунальному закладі чи установі в сільській місцевості (п. 6.4 Угоди № 42 від 20.12.2006 року, п. 26 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти).

Зазначені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на викладені вище обставини та невірно застосував норми матеріального права в частині відмови про дострокове повернення кредитних коштів.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині відмови у задоволенні вимог про дострокове повернення суми кредиту за угодою надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до ОСОБА_3 про дострокове стягнення суми кредиту за угодою № 42 за період 2018 - 2024 роки задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого кредит за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 42 від 20 грудня 2006 року за період 2018 - 2024 роки в сумі 4644,56 грн.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга задоволена, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені згідно платіжного доручення № 1754 від 05 листопада 2018 року витрати по сплаті судового збору в сумі 2643 грн. за подання апеляційної скарги.

У зв'язку з тим, що суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, зміні підлягає розмір стягнутого з ОСОБА_3 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого судового збору за подання позовної заяви.

Судом першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнуті понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 780,21 грн., виходячи із того, що задоволено 44,28% позовних вимог. Враховуючи, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого сума за кредитним договором 5163,59 грн., а апеляційним судом стягується сума 4644,56 грн., то позовні вимоги позивача задовольняються всього на суму 9808,15 грн., що становить 84,10%. Отже, судовий збір становить 1481,84 грн. (1762 х 84,10%).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині судового збору слід змінити, збільшивши суму стягнутого з ОСОБА_3 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого судового збору з 780,21 грн. до 1481,84 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрогозадовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог про дострокове повернення суми кредиту за угодою надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, код ЄДРПОУ - 02071139 (одержувач Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого Код: 02071139; Банк одержувача: ДКС України, м. Київ МФО 820172, р/р 0377) кредит за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 42 від 20 грудня 2006 року за період 2018 - 2024 роки в сумі 4644 (чотири тисячі шістсот сорок чотири) грн. 56 коп., судовий збір в сумі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 02 жовтня 2018 року змінити, збільшивши суму стягнутого з ОСОБА_3на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого судового збору з 780,21 грн. до 1481,84 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Є.В. Коротенко

В.М. Луганська