Справа № 589/1147/18
Провадження № 2/589/253/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14113, 14 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн., заподіяних внаслідок скоєння злочину.

Ухвалою суду від 04.04.2018р. за вказаним позовом було відкрито провадження у цивільній справі № 589/1147/18.

У судове засідання, призначене на 08.10.2018р., позивач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи в засіданні суду був відкладений.

В судовому засіданні 13.12.2018р. позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання вироку суду, яким засуджено відповідача за вчинення злочину, передбаченого ст. 122 КК України, шкоду від якого позивачем заявлено до стягнення в межах даної справи.

Проте вказаний вирок до суду позивач так і не надав.

При цьому, в подальші судові засідання, призначені на 16.07.2019р., 25.11.2019р., позивач так і не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи з наданням доказів на обґрунтування поважності причин неявки або ж розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

За змістом положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності, така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи або ж залучити до участі у справі свого представника.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 22.05.2019, справа № 310/12817/13), позиція якого для суду першої інстанції є обов`язковою.

Враховуючи те, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання повторно не з`явився, клопотань про відкладення з наданням доказів на обґрунтування поважності причин такої неявки або ж розгляд справи за його відсутності до суду не надав, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 13, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення підстав, з яких позов був залишений без розгляду, він має право звернутися до суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова