Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 308/13380/15-ц

провадження № 61-19354св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» (правонаступник - публічне акціонерне товариство «Укрпошта»),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонногосуду Закарпатської області від О6 лютого 2017 року у складі судді Шепетко І. О. та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Готра Т. Ю., Бисага Т. Ю. та касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Готра Т. Ю., Бисага Т. Ю.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про стягнення середнього заробітку за весь період затримки виплати належних сум по день фактичного розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що з 1989 по 2015 рік вона працювала на посаді оператора поштового зв`язку першого класу в Закарпатській дирекції УДПЗ «Укрпошта». 27 червня 2015 року звільнилася у зв`язку з виходом на пенсію згідно статті 38 КЗпП України. У день звільнення відповідач обов`язки, передбачені статтею 47 КЗпП України, не виконав, не провів остаточний розрахунок в день звільнення та на наступний день після звільнення. Невиплачені суми були їй нараховані в жовтні 2015 року та виплачені 23 листопада 2015 року. Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум, а саме з 28 червня 2015 року по 23 листопада 2015 року в розмірі 8 913,22 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та просила визнати запис УДППЗ «Укрпошта» у трудовій книжці про дату її звільнення з 27 червня 2015 року неправильним та зробити новий запис про її звільнення з 30 червня 2015 року; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату з 27 червня 2015 року по 30 червня 2015 року (з урахуванням подвійної оплати святкового дня) - 219,18 грн; грошову компенсацію невикористаної відпустки за 19 червня 2015 року за період з 26 травня 2015 року по 19 червня 2015 року - 73,04 грн; невиплачену частину суми за період тимчасової непрацездатності - 344,94 грн; середній заробіток з 01 липня по 07 листопада 2016 року, виходячи з розрахунку її середньої заробітної плати, яка складає 1 753,42 грн, в розмірі 25 059,69 грн та судовий збір в розмірі 487,20 грн, а всього 26 183,69 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 лютого 2017 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01 липня 2015 року по 07 листопада 2015 року в розмірі 25 059,69 грн, а в іншій частині відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 07 листопада 2015 року по 23 листопада 2015 року у розмірі 1 242,00 грн.

Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 24,17 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач в день звільнення (27 червня 2015 року) не працювала, з вимогою про розрахунок звернулася 06 листопада 2015 року, а розрахунок проведено 23 листопада 2015 року, тому розмір середнього заробітку за 17 днів при середньоденному заробітку у розмірі 73,059302 грн складає загальну суму 1 242,00 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2017 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року у частині стягнення з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 07 листопада 2015 року по 23 листопада 2015 року у розмірі 1 242,00 грн скасовано і в цій частині постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 7 665,00 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що при звільненні позивача, відповідач не провів повний розрахунок із позивачем по всіх належних та нарахованих сумах, які підлягали виплаті, тому відповідно до вимог статей 116, 117 КЗпП України сума середнього заробітку підлягає сплаті позивачеві за період з 29 червня 2015 року по 21 листопада 2015 року, що виходячи із розрахунку: (105 днів (кількість робочих днів у періоді) х 73 грн (розмір середньоденного заробітку) складає 7 665,00 грн, та підлягає стягненню із ПАТ «Укрпошта», як правонаступника Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що 27 червня 2015 року був вихідний день, тому правильною датою її звільнення має бути 30 червня 2015 року та відповідно середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум має рахуватися з 01 липня 2015 року по 07 листопада 2015 року, що складає 25 059,69 грн. Крім того, судом першої та апеляційної інстанцій не наведено мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача грошової компенсації за невикористану відпустку за 19 червня 2015 року у сумі 73,04 грн, невиплачену частину коштів за період тимчасової виплати працездатності у сумі 344,94 грн.

Також у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ПАТ «Укрпошта» надійшла касаційна скарга, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, товариство просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом безпідставно нараховано суму середнього заробітку за весь час затримки виплати належних позивачу сум за період з 29 червня 2015 року, оскільки в день звільнення ОСОБА_2 не працювала, з вимогою про розрахунок звернулася 06 листопада 2015 року, тому відповідно до положень статті 116 КЗпП України саме з цього часу має нараховуватися сума середнього заробітку за час затримки виплати.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У запереченнях на касаційну скаргу ПАТ «Укрпошта» зазначало, що доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

У запереченнях на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначав, що доводи касаційної скарги ПАТ «Укрпошта» є необґрунтованими та суперечать роз`ясненням Конституційного Суду України, наведеним в рішенні від 22 лютого 2015 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статті 117, 237-1 КЗпП України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 13 червня 1989 року працювала у Закарпатській дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на різних посадах. 01 березня 2015 року призначена на посаду оператора поштового зв`язку 1 класу МВПЗ Ужгород.

27 червня 2015 року ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію на підставі статті 38 КЗпП України згідно наказу від 26 червня 2015 року № 570/к (а. с. 18-19).

Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Однак в порушення вказаних положень КЗпП України відповідач здійснив виплату ОСОБА_1 належних їй сум 23 листопада 2015 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 23 листопада 2015 року (а. с. 43) та довідкою про суми виплат оператору поштового зв`язку І класу ОСОБА_1 за період травень-червень, жовтень 2015 (а. с. 178-179).

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Виходячи із змісту статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З наказу № 570-к (розпорядження) про припинення трудового договору вбачається, що позивач звільнена з 27 червня 2015 року з посади оператора поштового зв`язку І класу у зв`язку з виходом на пенсію на підставі статті 38 КЗпП України (підстава - заява ОСОБА_1 від 27 червня 2015 року, з наказом (розпорядженням) позивач ознайомлена 27 червня 2015 року (а. с. 29).

З табелю обліку використання робочого часу за червень 2015 року ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року по 18 червня 2015 року - перебувала у відпустці, з 19 червня 2015 року по 26 червня 2015 року - на лікарняному (а. с. 115).

06 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Генеральної дирекції УДППЗ «Укрпошта», Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про виконання останніми обов`язків, передбачених статтею 47 КЗпП України, та надання їй копій документів (а. с. 30).

18 листопада 2015 року ОСОБА_1 була надана відповідь про депоновану заробітну плату в сумі 1 740,25 грн, яка складається із заробітної плати за червень місяць в розмірі 187,48 грн, лікарняних за червень місяць в розмірі 88,66 грн, одноразової грошової виплати у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі 1 464,11 грн та про можливість їх отримання в головній касі Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошти» (а. с. 31).

Розмір заробітної плати та лікарняних за червень місяць також підтверджується довідкою про борг підприємства за червень 2015 року (а. с. 157).

Згідно довідки, наданої відповідачем, середньоденний заробіток у позивача складав 73,059302 грн (а. с. 32). Цю обставину позивач не заперечувала.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно з пунктом 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Апеляційний суд, урахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку відповідно до вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України2004 року та дійшов обґрунтованого висновку, що при звільненні позивача відповідач не провів з нею повний розрахунок, стягнув на її користь суму середнього заробітку за період з 29 червня 2015 року по 21 листопада 2015 року у розмірі 7 665,00 грн.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Укрпошта», що з позивачем не було проведено повного розрахунку в день звільнення, через те, що вона з такою вимогою не зверталася, є небгрунтованими та не спростовують висновків апеляційного суду про невиконання відповідачем обов`язку, визначеного статтею 47 КЗпП України.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

Згідно частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а рішення апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , та публічного акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. М. Сімоненко А. А. Калараш А. О. Лесько С. Ю. Мартєв С. П. Штелик