31.01.2019 Справа № 756/1227/19
Справа пр. №2/756/3154/19
ун. №756/1227/19
У Х В А Л А

31 січня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "БАРКОНД", товариства з обмеженою відповідальністю "АЛП", ДРАГОН КАПІТАЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД про визнання права власності на майнові права, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ТОВ "БАРКОНД", ТОВ "АЛП", ДРАГОН КАПІТАЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД про визнання права власності на майнові права.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявляє вимогу про визнання за ним права власності на майнові права на нежитлові приміщення, тобто вимогу немайнового характеру, проте не зазначає ціну позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майнових прав, право власності на які позивач просить суд визнати за ним з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн).

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 2305,20 грн, однак, судовий збір сплачений ним не в повному обсязі та незрозуміло, чим позивач керувався при визначенні розміру судового збору. Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, враховуючи не лише ставки судового збору, встановлені ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а й ціну позову, визначену, виходячи з вартості майнових прав на нежитлові приміщення, право власності на які позивач просить суд визнати за ним.

Крім того, вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаною законодавчою нормою, не виконані.

За приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі копії письмових доказів, надані позивачем для надіслання відповідачам, не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням його ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення). Більш того, ОСОБА_1 не засвідчена належним чином копія паспорта позивача, яка долучена останнім до екземпляра позовної заяви, наданої для суду.

Також за приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте до позовної заяви долучено копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 2305,20 грн, тоді як оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майнові права відсутній.

Відтак, позивачеві слід надати оригінал квитанції про сплату судового збору за подання ним до суду позовної заяви про визнання права власності на майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "БАРКОНД", товариства з обмеженою відповідальністю "АЛП", ДРАГОН КАПІТАЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД про визнання права власності на майнові права залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 12 лютого 2019 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук