КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Іванченка М.М., Панченка М.М.

при секретарі: Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Байло Євгена Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду міста Києва Савицького О.А.

по цивільній справі № 761/41182/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія « Інго Україна» про стягнення страхового відшкодування та збитків.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «АСК «Інго Україна» про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16 січня 2015 року у м. Одесі з його вини сталася дорожня транспортна пригода, унаслідок якої транспортні засоби під його керуванням та водія ОСОБА_2 зазнали механічних пошкоджень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року по справі № 20/13642/15-ц, яке було залишено без змін судами апеляційної і касаційної інстанцій, були задоволені вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 коштів в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та на користь ОСОБА_3 як власника пошкодженого автомобіля судом було прийнято рішення про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

На підставі рішення суду було відкрито виконавче провадження, за яким ОСОБА_1 сплатив кошти, стягнуті з нього за рішенням суду, загальна сума яких з урахуванням виконавчого збору та інших платежів становила 69 755, 89 гривень.

На момент настання ДТП, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 880029 від 13.01.2014 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», страхова сума за відшкодування майнової шкоди, завданої страхувальником, становила 50 000 гривень.

Відтак, позивач вважав, що сума майнової шкоди, сплачена ним на користь ОСОБА_3 у розмірі 30 590,79 гривень повинна була відшкодовуватись страховиком, оскільки не виходить за межі ліміту страхового полісу серії НОМЕР_1 від 13.01.2014 року та підлягає стягненню з відповідача у регресному порядку.

Крім того, вважав, що з відповідача необхідно стягнути завдані йому витрати, які він поніс у зв`язку з невиконанням страховиком умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС №880029 від 13.04.2014 року. Якщо б страховик сплатив суму збитків на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в добровільному порядку, то він би не зазнав інших витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій та примусовим виконання судового рішення на загальну суму - 39675, 10 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_1 10188 грн. 97 коп. суми страхового відшкодування.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокат Байло Є.С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовуючи тим, що сума страхового відшкодування у розмірі 30 080,79 гривеньв повному обсязі охоплюється страховим полісом та лімітом відповідальності страховика, а тому має бути стягнута з відповідача. Зазначаючи що вартість фізичного зносу пошкодженого КТЗ не визначена належним чином. Наданий страховиком розрахунок не свідчить про те, що він був виконаний суб`єктом оціночної діяльності.

Зазначаючи, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/16 ц, якою підтверджується правомірність заявлених ним щодо стягнення збитків, як витрат які поніс позивач у зв`язку з покладенням на нього цих зобов`язань судом.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України ( а.с. 138 -140).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що подана апеляційна скарга піддягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено що, 16 січня 2015 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , у м. Одесі по вул. Дальницькій, 27, здійснюючи виїзд з двору, не надав дорогу автомобілю «Нісан», д/н НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_3 та перебував під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

13.01.2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «АСК «Інго Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АС/8800219, за яким об`єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai», номерний знак НОМЕР_4 , та за яким страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну, становила 50 000 гривень на одного потерпілого та розмір франшизи - 510 гривень.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» як страховиком було виплачено на користь ОСОБА_3 як власнику транспортного засобу страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку в розмірі - 8628,66 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року у справі № 20/13642/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, а також стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 30590,79 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень.

ОСОБА_1 вказане рішення суду виконав в повному обсязі, у тому числі, в частині компенсації завданої майнової шкоди ОСОБА_3 в розмірі 30590,79 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як винна в ДТП особа, повинен був відшкодовувати ОСОБА_3 лише фактичну вартість фізичного зносу пошкодженого КТ- 19381,82 гривень та франшизу у розмірі 510 гривень, а решту збитків потерпілій особі повинна була компенсувати страхова компанія.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

За договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності умови та порядок виплати страхового відшкодування чітко регламентовані відповідним нормативно - правовим актом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ст. 2 цього Закону, якщо норми цього закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відтак відповідальність ПрАТ «АСК Інго Україна» обмежена умовами договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом для правовідносин які виникли між сторонами.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як вбачається із матеріалів справи ПрАТ «АСК «Інго Україна» було складено страховий акт № 125523 від 26.02.2015 року за яким сума страхового відшкодування за полісом № АС/8800219 становила 8628, 66 гривень ( 9138,66 гривень вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових а також 510 гривень франшизи).

Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 як на підставу для його задоволення вказував на що сплачені ним кошти по відшкодуванню майнової шкоди в розмірі 30080, 79 гривень на виконання рішення суду підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Однак, колегія суддів вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак виконання ним обов`язку з відшкодування шкоди, завданої іншою особою.

Сплативши на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 30080, 79 гривень ОСОБА_1 виконав обов`язок, покладений на нього рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року у справі № 20/13642/15-ц, яке набрало законної сили. Відтак, питання розподілу майнової відповідальності між страховиком та винною особою за завдану шкоду внаслідок ДТП, що мала місце 16.01.2015 року о 14 год. 30 хв. у м. Одесі по вул. Дальницькій, 27, було предметом спору у справі № 20/13642/15-ц.

І саме у рішенні Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2017 року судом встановлено, що власнику пошкодженого КТЗ завдано майнової шкоди у розмірі 38709,45 гривень, частину якої було виплачено страховиком - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» - 8628,66 гривень, а відтак різницю між вказаними сумами має сплатити винна у ДТП особа - ОСОБА_1 .

Вказане рішення суду оскаржувалося ОСОБА_1 в апеляційному та касаційному порядку, однак було залишено без змін, тобто є чинним.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пред`являючи даний позов про стягнення зі страховика сум, обов`язок зі сплати яких покладено на позивача рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2017 року, останній фактично не погоджується з висновками суду, викладеними в указаному рішенні, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, виконання обов`язку, покладеного на ОСОБА_1 судовим рішенням, не може бути підставою для звернення останнього до суду з даним позовом.

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування (майнової шкоди) в розмірі 30080, 79 гривень в порядку регресу.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача збитків, зокрема витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій та примусовим виконанням судового рішення у сумі 39 675,10 гривень, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання відшкодування збитків регламентоване в ст. 22 ЦК України, яка не рулює правовідносини, що склалися між сторонами.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», нормами якого не передбачене відшкодування страховиком збитків, про які зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що витрати, пов`язані з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, не є збитками в розумінні вимог закону.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заявлених вимог з підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 381-383, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Байло Євгена Сергійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким;

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Суддя - доповідач

Судді