КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/3145/17 Головуючий у 1 інстанції: Шевченко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі у складі судді Шевченко Т.М. за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в особі в.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві Задерейко Ірини Сергіївни та головного спеціаліста з обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Потурнак Олени Миколаївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю, незаконними та злочинними діями службових осіб, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в особі в.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві Задерейко І.С. та головного спеціаліста з обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Потурнак О.М., треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю, незаконними та злочинними діями службових осіб.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року закрито провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо скарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що звертаючись до суд із зазначеним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що від 1992 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , яка є інвалідом 3 групи. Подружжя мають на вихованні трьох дітей, в тому числі з інвалідністю. 17 січня та 02 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з двома письмовими заявами про надання йому інформації про розмір пенсії, нарахованої його дружині ОСОБА_1 у 2014, 2015 та 2016 роках. Відповідачі, які є службовими особами органу державної влади, своїми листами від 23 січня та 06 лютого 2017 року відмовили позивачу у наданні вищевказаної інформації. За таких підстав позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 275 грн. 98 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із самостійними вимогами просила стягнути солідарно з відповідачів 107 709 грн. 80 коп. у відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідачі, як посадові особи, від 17 березня 2015 року безпідставно припинили нарахування та виплату їй пенсії як інваліду 3 групи довічно. При цьому, відповіді щодо рішення про підстави і дату припинення виплат пенсійних коштів та про розмір невиплаченої пенсії також не було надано.

У заяві про збільшення позовних вимог з вищевказаних підстав йдеться про стягнення на користь ОСОБА_1 7 250 150 грн. 60 коп. у відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди - 3 347 393 грн. 60 коп.,та 6 621 грн. 98 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Також ОСОБА_2 просив стягнути на користь ОСОБА_3 , 2005 року народження. 921 685 грн. 60 коп. у відшкодування моральної шкоди та стягнути на користь ОСОБА_1 921 685 грн. 60 коп. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування таких позовних вимог також посилавться на вищевказані неправомірні дії відповідачів, які є посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 2 вказаної статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закон і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 18 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦІПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в прядку цивільного судочинства.

У постанові ВП ВС від 28 лютого 2018 року по справі №234/14299/15-ц зазначено, що відповідно ч.2 ст.21 КАС України, у редакції Закону України від 1 січня 2016 року, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень, й вони мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання щодо юрисдикції даної справи, суд не звернув уваги на предмет заявленого позову - відшкодування матеріальної та моральної шкоди і звертаючись з даним позовом до суду позивач посилався лише на ненадання йому відповідей відповідачем і вимог, наведених у ч.2 ст.21 КАС України, які могли бути підставою для розгляду у поєднанні з вимогами про відшкодування шкоди, не заявляв.

У зв`язку з тим, що у вказаній справі не порушувались питання щодо правомірності або неправомірності дій відповідачів, а лише поставлено питання щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, такий спір є цивільно-правовим.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив, чи підписана заява про залишення позову без розгляду особою, яка її подала, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення такої заяви.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 та скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: