Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/5067/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

представник відповідача: Житнікова Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «АЗОТ» про зміну договору найму житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_5(АДРЕСА_1) за дорученням ОСОБА_8 (АДРЕСА_11) звернувся до суду з позовом до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради (18001, м, Черкаси, вул.. Б. Вишневецького, 36), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «АЗОТ»(18014, м. Черкаси, вул.. Героїв Холодного Яру, 72) про зміну договору найму житлового приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 16.11.2007 р. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_12. 07.10.2017, відповідно до ст.ст.64, 65 ЖК України, за зазначеною адресою зареєстрована його дружина ОСОБА_5

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо квартири АДРЕСА_2 відсутні. Таким чином, квартира АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності та не була приватизована, тобто не перебуває у приватній власності.

Відповідно до ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Наймодавцем зазначеного житлового приміщення є Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, який в межах своїх повноважень здійснює управління комунальним майном (власністю) міста Черкаси та веде квартирний облік.

04.02.2018 позивачі подали до відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради заяви щодо зміни договору найму в двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 і визнання ОСОБА_5 наймачем.

22.02.2018 р. відповідач своїм листом №22 відмовив позивачам у задоволенні заяви. Як на підставу відмови відповідач зазначив лист виконавчого комітету №34-2 від 16.01.2018 р. та послався на положення ст. 123 ЖК України. Тобто, відповідач помилково вважає квартиру АДРЕСА_2 службовим жилим приміщенням.

За нормами діючого законодавства України ознаками службового жилого приміщення є відповідне рішення виконавчого комітету місцевої Ради, облік службових жилих приміщень у відповідному журналі і спеціальний ордер, виданий виконавчим комітетом місцевої ради.

Отже, відповідач не погодився на добровільну зміну договору найму житлового приміщення. Позивачі вважають протиправними дії (відмову) відповідача у задоволенні їх заяв, а свої житлові права - порушеними, оскільки листом виконавчого комітету №34-2 від 16.01.2018 р. на який посилається відповідач, повідомлено, що квартира АДРЕСА_2 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради не включалась до числа службових. В цьому ж листі є посилання на рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради в м. Черкаси №260 від 29.07.1978 р. про надання квартири АДРЕСА_2 в/о «АЗОТ», як службової. Рішенням №260 від 29.07.1978 виконавчий комітет Придніпровської районної ради м. Черкаси надав в/о «АЗОТ» 15 квартир в 4 під'їзді будинку АДРЕСА_14, як службові. При цьому відділу обліку та розподілення житлової площі дано вказівку видати ордери в/о «АЗОТ» на службові квартири згідно з даним рішенням. Проте, ордер, що був підставою для вселення позивача ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2, не може вважатися таким, що виданий для службового користування, оскільки не відповідає формі ордера, передбаченій Постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 №37 «Про службові жилі приміщення»; виданий Профспілкою ВАТ «АЗОТ», а не виконавчим комітетом Придніпровської районної ради м. Черкаси; виданий для заселення в гуртожиток - АДРЕСА_4.

Зазначає, що в заяві позивача ОСОБА_1 на ім'я генерального директора ВАТ «АЗОТ» від 04.10.2006 р., позивач просить виділити йому житло в готелі іноземних спеціалістів АДРЕСА_13.

Доказом розуміння відповідачем протиправності своїх дій вважає лист №1772-01-10 від 30.11.2007 р. виконавчого комітету Черкаської міської ради, в якому вказано на використання н за призначенням та з порушенням чинного житлового господарства відповідних 15 квартир будинку АДРЕСА_14.

Враховуючи викладене, позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому просять зобов'язати Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради змінити договір найму в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 та визнати наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення ОСОБА_5 замість попереднього наймача. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

04.05.2018 справа надійшла до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою суду від 08.05.2018 справу передано до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю.

01 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено витребувати у ПАТ «АЗОТ» заяву ОСОБА_1 на ім'я генерального директора ПАТ «Азот» від 04.10.2006 року про виділення йому житла (АДРЕСА_5); лист №1772-01-10 від 30.11.2007 року виконавчого комітету Черкаської міської ради, адресованого генеральному директору ПАТ «Азот».

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_8 позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради Житнікова Т. А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що вважає ,що позивач в квартирі проживає без спільного рішення ПАТ «АЗОТ» та профспілкового комітету,дане рішення повинно бути затверджено ВК ЧМР та на підставі цього ВК ЧМР приймає рішення та видає відповідні ордера на заселення,а тому вона ставить під сумнів проживання позивача в даній квартирі. Коли позивач звертався до ПАТ «Азот» про надання житла, то він не перебував на обліку що потребує поліпшення житлових умов. Відповідно до рішення ВК Придніпровської районної ради народних депутатів від 29.071978 року №260 квартира АДРЕСА_6 була надана ,як службова ПАТ «Азот».

Представник третьої особи ПАТ «АЗОТ» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечував проти задоволення позову. Вважають вимоги позивачів безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вважають, що позивач був вселений до квартири АДРЕСА_2 на підставі ордеру, як у службове приміщення. На момент вселення позивача в квартиру належним наймодавцем був ПАТ «АЗОТ». Між позивачем та ПАТ «АЗОТ не укладався договір найму службового приміщення, а тому вимоги позивачів внести зміни до раніше укладеного договору найму жилого приміщення - не зрозумілі. Звернуто увагу суду на те, що 07.07.2017 позивач ОСОБА_1 був звільнений з ПАТ «АЗОТ», що підтверджується наказом про припинення трудового договору № 660-ВК від 04.07.2017 року. Враховуючи ст.124 ЖК України позивачі втратили право користування вищевказаним службовим приміщенням, а тому вимоги щодо визнання ОСОБА_5 наймачем є безпідставними та незаконними, оскільки в даному випадку ОСОБА_5 взагалі немає жодного відношення до даної службової квартири, оскільки ніколи не перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АЗОТ». Також зазначив, що затребувані ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.06.2018 оригінали документів в архіві ПАТ «АЗОТ» не збереглися, у зв'язку з чим відсутні можливість їх надати.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів за дорученням ОСОБА_8, представника відповідача за дорученням Житнікову Т. А., представника третьої особи за дорученням ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

На підставі ст.ст. 81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Виходячи із змісту ст.ст. 15-16 ЦК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до по квартирної карточки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16 листопада 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_15. Разом з ним за цією адресою з 07 жовтня 2017 року зареєстрована ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 117655810 від 20.03.2018, відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 відсутні.

04 лютого 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 подали до Відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради заяви щодо зміни договору найму в двокімнатній квартирі АДРЕСА_8 і визнання ОСОБА_5 наймачем.

22 лютого 2018 року Департамент економіки та розвитку листом № 22 повідомили, що зміна договору найму жилого приміщення відбувається відповідно до статей 103-106ЖКУкраїни. Враховуючи лист виконавчого комітету від 16.01.2018 № 34-2 та відповідно до ст.. 123 ЖК України про порядок користування службовими жилими приміщеннями до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених ст. ст. 103-106 цього Кодексу, що виключає можливість задовольнити прохання до діючого законодавства.

Відповідно до рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси № 260 від 29 липня 1978 року ВАТ «Азот» було вирішено надано 15 квартир

у 4 під'їзді будинку за адресою АДРЕСА_16, як службові. Із них: однокімнатні квартири № 38,41,44, 47, 50 жилою площею 19,97 кв. м.; двокімнатні квартири № 37,40,43,46,49 жилою площею 28,31 кв. м.;трьохкімнатні квартири № 36,39,42,45,48 жилою площею 37,34 кв. м. Даним рішенням також зобов'язано відділ по обліку та розподіленню жилої площі видати ордери на службові квартири згідно рішення. Дане рішення на даний час є чинним та ніким не скасоване.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

В зв'язку з тим, що квартира за адресою АДРЕСА_17 має статус службової то на неї розповсюджуються вимоги «Положення про порядок надання службових жилих приміщень та користування ними в УРСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 04 лютого 1988 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України - службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації.

Судом встановлено, що з 22 листопада 2004 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на ВАТ «Азот» на посаду заступника начальника юридичного відділу.

04 жовтня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального директора ВАТ «Азот» з заявою, в якій просив виділити йому житло в готелі іноземних спеціалістів - АДРЕСА_9 в зв'язку з сімейними обставинами, що склалися. Адміністрація підприємства задовольнила звернення ОСОБА_1 та виділила йому вказане службове жиле приміщення.

ОСОБА_1 було видано ордер № 803/015 від 13.11.2007 року на право заселення кімнати АДРЕСА_18.

Відповідно до ст. 61 ЖК України - користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово - експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Пунктом 26 Положення передбачено, що на підставі спеціального ордеру (п. 21 Положення) між наймодавцем (житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на імя якого виданий ордер, укладається договір найму службового жилого приміщення.

А тому, як встановлено в судовому засіданні, на момент вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_8, належним наймодавцем було ПАТ «Азот». Але між ОСОБА_1 та ПАТ «Азот» договір найму службового приміщення за адресою АДРЕСА_1 не укладався,тому суду не надано доказів ,до якого саме письмового договору найму жилого приміщення необхідно внести зміни.

Також, відповідно до Наказу № 660-ВК від 04.07.2017 року- ОСОБА_1. 07.07.2017 звільнений. Зазначено причину звільнення ст. 36 п. 1 КЗпП України.

Відповідно до ст. 124 ЖК Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством , установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено ,що спірна квартира була надана ВАТ «Азот» в якості службової рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м.Черкаси №260 від 29.07.1978 року,яке наразі є чинним та ніким не скасовано.

Щодо визнання ОСОБА_5 наймачем є безпідставними та незаконними , оскільки, в даному випадку ОСОБА_5 взагалі не має жодного відношення до даної службової квартири, оскільки ніколи не перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Азот» та зареєстрована в даній службовій квартирі 07.10.2017 року

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЖК України, до користування службовими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених зокрема ст.106 Кодексу.

Доводи позивачів про те, що квартира АДРЕСА_10 не є службовим житловим приміщенням не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також позивачем не надано доказів про перебування їх на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесення їх до єдиного державного реєстру громадян,які потребують поліпшення житлових умов Крім того позовні вимоги позивачів про зміну договору найму,якого взагалі не існує на думку суду є надуманими та необґрунтованими.

Суд вважає, що ОСОБА_1, ОСОБА_5 не доведено того, що квартира АДРЕСА_10 не є службовим житловим приміщенням ,а ОСОБА_5 має право на визнання її наймачем вказаного жилого приміщення. Суд вважає,що належним наймодавцем службової квартири АДРЕСА_1 на даний час є ПАТ»Азот».

А тому , суд вважає ,що позовні вимоги ОСОБА_1,ОСОБА_5є недоведеними ,безпідставними та не підтвердженими належними доказами та не підлягають до задоволення .

На підставі ст.ст.15-16 ЦК України, ст. ст.61,118, 121, 123,124 ЖК України, Положення про порядок надання службових жилих приміщень та користування ними в УРСР»,затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР №37 від 04.02.1988 року, ст. ст. 4,77, 81,82 , 258-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1,ОСОБА_5 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради,третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Азот» про зміну договору найму житлового приміщення -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів. Апеляційна скарга безпосередньо подається до апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року

Головуючий: О. Г. Казидуб