Номер провадження: 22-ц/813/5087/19
Номер справи місцевого суду: 523/5448/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, за об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом, який вподальшому уточнив, до Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме громадянина України - ОСОБА_2 , та громадянки України - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи це тим, що з 2004 року ОСОБА_2 , знаходився у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 без державної реєстрації шлюбу до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій ОСОБА_3 і були пов`язані спільним побутом, спільно здійснювали домашні витрати, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одне.

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи це тим, що оскільки він є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому він має право на спадкування за законом після її смерті. Вищезазначена квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2007 року після смерті ОСОБА_5 (1/2 частина).

В вересні 2017 року до суду звернулась ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання була її племінницею та вона мала право на спадкування після її смерті та перебуває в третій черзі спадкування.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянки України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть від 22 червня 2016 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №6440, в період з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом - квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_2 на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом четвертої черги спадкоємців за законом.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Христюк Юрій Георгійович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 та визнання права власності на спадкове майно відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

-за життя ОСОБА_3 належала в цілому квартира АДРЕСА_1 . Вищезазначена квартира належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року (1/2 частина) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2007 року після смерті матері ОСОБА_5 (1/2 частина), (т.2, а. с. 7-9);

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане 22 червня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, (т. 2, а. с. 6);

-рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в період з 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а. с. 72);

-за заявою ОСОБА_2 від 14.11.2016 року державним нотаріусом четвертої Одеської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №943/2016 після смерті ОСОБА_3 (т. 2 а. с. 59);

-заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 надійшла до нотаріуса 15.12.2016 року (т. 2 а. с. 75 зворот);

-ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.03.2017 року апеляційну скаргу представника Одеської міської ради задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 24.10.2016 року, яким встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини скасовано. Заяву ОСОБА_2 без участі заінтересованих сторін, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини - залишено без розгляду (т.1 а.с. 141-142);

-згідно з листом четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 28.03.2017 року адресованого ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємицею 3-ї черги подано заяву про прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_3 , на підставі чого право на спадкування у ОСОБА_2 не виникає (т. 2 а. с. 139);

- ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 листопада 2017 року виданим відділом РАЦС адміністрації м. Курчатова Курської області Російської Федерації, (т. 2 а. с. 84);

-після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 155), якому згідно з заповітом від 28 січня 2008 року, ОСОБА_6 заповіла все своє майно, (т. 2 а. с. 123);

-відповідно до рішення Курчатовського міського суду Курської області від 08 листопада 2016 року по цивільній справі Э2-980/2016 встановлено факт родинного зв`язку між ОСОБА_4 1933 року народження уродженки Воронежської області, Росія, громадянкою Російської Федерації та ОСОБА_5 , уродженкою Курської області, Росія громадянкоюУкраїни , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Одесі, Україна, які є рідними сестрами (т. 2 а. с. 72 зворот- 74 зворот);

-постановою від 29.06.2017 року нотаріусом відмовлено ОСОБА_8 , як представнику ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з неподанням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 82).

Задовольняючи позов, встановлюючи факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в період з 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з його доведеності належними, достовірними, допустимими доказами: показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , спільними фотографіями (а. с. 45-51), актом про підтвердження сумісного проживання однією сім`єю (а. с. 18), довіреністю б/н (а. с. 13-14), документами про організацією поховання померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 ( а. с. 15-16).

Визнаючи право власності за ОСОБА_2 на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом четвертої черги спадкоємців за законом, суд першої інстанції посилаючись на ч.2 ст. 1259 ЦК України та на п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 (в частині права суду змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану), виходив з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дбали та опікувались один одним з 2004 року по 21 червня 2016 року, матеріально один одного забезпечували та надавали іншу допомогу, в той час, як матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (до її смерті) не то що опікувались ОСОБА_3 , а і не знали про її існування, оскільки рішення іноземного суду Э2-980/2016 було проголошено після її смерті, після відкриття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що:

-матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними сестрами, що могло б бути доказом того, що ОСОБА_1 мав право на спадкування в третій черзі спадкування після смерті ОСОБА_3 . До суду не надано завіреної належним чином копії рішення іноземного суду та не надано доказів того, що рішення Курчатовського міського суду Курської області від 08 листопада 2016 року по цивільній справі Э2-980/2016 визнано на території України;

- рішення іноземного суду проголошено 08 листопада 2016 року, а смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . До участі у справі у якості заінтересованих осіб було залучено відділи РАЦС адміністрації м. Курчатова та управління РАЦС Воронезької області, до участі у справі не було залучено всіх заінтересованих осіб ( ОСОБА_2 ), а встановлення зазначеного факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право (визнання права власності на нерухоме майно).

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції під час розгляду справи зупинялося провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 з посилання на те, що правовідносини, які виникли між сторонами справи, допускають правонаступництво. Провадження зупинялося на строк до залучення у справу правонаступника померлої ОСОБА_4 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2018 року про зупинення провадження у справі - відхилено, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишено без змін (т.2 а. с. 115-117).

Суд першої інстанції замінив померлу сторону - відповідача за основним позовом і позичача за зустрічним позовом ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 , обґрунтовано прийнявши до уваги засвідчену копію заповіту ОСОБА_4 , яким та заповіла все її майно ОСОБА_1 та допустив до участі у справі ОСОБА_8 оглянувши оригінал довіреності, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_8 представляти його інтереси в судах (т. 2 а. с. 122).

Крім того, зазначені документи були враховані державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори при отриманні заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_4 та нотаріусом заведено спадкову справу № 317/2018 (т.2 а. с. 157).

Згідно з ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах документи підписану у м. Мінську 20.01.1993 року, передбачено, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги встановлені у справі обставини, у суду першої інстанції не було підстав для неприйняття до уваги рішення Курчатовського міського суду Курської області від 08 листопада 2016 року по цивільній справі Э2-980/2016 з підстав відсутності його легалізації на території України.

Оскільки ОСОБА_4 у встановлений строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець третьої черги, але за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 , має право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , на правах спадкоємця третьої черги, як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менше 5 років до відкриття спадщини є підставою для набуття статусу спадкоємця четвертої черги спадкування за законом.

У відповідності до частини другої статі 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу перебував у безпорадному стані.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Згідно зі змістом частини другої статті 1259 ЦК України при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З встановлених у справі обставин, представлених доказів та обґрунтувань наведених самим ОСОБА_2 у позові про визнання права власності (зазначив, що будучи непрацездатним по інвалідності саме він перебував на утриманні у ОСОБА_3 (т.2 а. с. 1), не вбачається будь-яких достатніх підстав для зміни черговості спадкування в розумінні ст. 1259 ЦК України, на яку міститься посилання у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При таких обставинах та в розумінні ст. 1258, 1259 ЦК України, у суду першої інстанції не було підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Оскільки нотаріусом відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з неподанням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , а зазначені оригінали цих документів знаходилися і знаходяться у ОСОБА_2 , що останній не заперечував і пред`явив їх в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вимога ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 в судовому порядку, є обґрунтованою.

Що стосується встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судова колегія звертає увагу, що акт сусідів та показання свідків не є достатніми доказами для набуття висновків про встановлення факту проживання з померлим спадкодавцем протягом 12 років. При цьому згідно з довідкою про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_3 проживала АДРЕСА_1 самостійно. Будь-яких відомостей про проживання у спірній квартирі ОСОБА_2 в тому числі без реєстрації матеріали справи не містять.

Сам ОСОБА_2 з жовтня 2004 року є зареєстрованим у Любашівському районі Одеської області. Доказів про перебування на обліку у Пенсійному фонді та закладах охорони здоров`я за територіальністю за місцем знаходження спірної квартири, яка належала ОСОБА_3 , про спільне проживання, придбання речей, меблів разом зі спадкодавцем, матеріали справи не містять.

Не можуть вважатися належними і достатніми докази про проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю з 2004 року по 21.06.2016 року (12 років):

-7 фотокарток, представлених ОСОБА_2 з його власними коментарями для суду;

-довіреність видана ОСОБА_3 . ОСОБА_2 на здійснення видаткових операцій по поточному рахунку та отримання інформації по поточному рахунку в ПАТ АБ «Південний» від 10.05.2016 року (за 40 днів до смерті ОСОБА_3 );

-документи про участь ОСОБА_2 в організації поховання померлої ОСОБА_3 .

Вказані документи не можуть підтверджувати і не підтверджують саме факт проживання зі спадкодавцем не менше 5 років до відкриття спадщини, що в розумінні ст. 1264 ЦК України є необхідною умовою для набуття статусу спадкоємця четвертої черги за законом однією сім`єю (спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, які притаманні у сім`ї), а свідчать лише про знайомство ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про існування між ними певних стосунків і певну ступень довіри ОСОБА_3 до ОСОБА_2 незадовго до смерті ОСОБА_3 у 2016 році.

Наведеного суд першої інстанції не врахував та невірно оцінив належність, достовірність, допустимість та достатність представлених ОСОБА_2 доказів в контексті встановлених у справі обставин і прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При таких обставинах, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і з урахуванням обґрунтувань та висновків викладених в цій постанові суду апеляційної інстанції, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності і складається з 3-х кімнат загальною площею 61,1 кв. м., житловою площею 36,8 кв. м.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04.12.2019 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова