Справа № 502/1166/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_5 відповідно до Договору дарування житлового будинку від 10.10.1996 року. Інша 1/2 частина згідно вказаного договору дарування належить позивачу., але даний договір дарування житлового будинку в Кілійському РБТІ зареєстрований не був і право власності на житловий будинок належним чином не оформлене. Перед смертю ОСОБА_5 заповідала належну їй частку житлового будинку в АДРЕСА_1 меш, а інше майно у вигляді земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа у приватного нотаріуса Юрченко М.Є. Після смерті ОСОБА_5 належне їй майно у вигляді частини житлового будинку позивач прийняла у спадщину, як спадкоємець за законом, але оскільки належним чином право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 оформлене не було, то оформити право власності на весь житловий будинок вона не може.

В зв`язку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках, а після смерті ОСОБА_5 в цілому ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 71,6 кв. метра, житлова площа 49,2 кв. метра), літ. Б - убиральня, №1-6 - І- надвірні споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу та задовольнити позов без його присутності.

Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заперечень, щодо задоволення позову міська рада не має.

Відповідачем ОСОБА_3 було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її присутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідачем ОСОБА_4 було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її присутності, щодо задоволення позову не заперечує.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений 13.06.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 від 24.07.2008 року, актовий запис № 93. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого в м. Кілія рай.відділом ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 44 - рос. « ОСОБА_9 » та рос. « ОСОБА_10 » є батьками: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 110, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Юрченко М.Є. від 16.05.2015 р., ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_2 частку житлового будинку під АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ» 23.06.2017 р., житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 71,6 кв. метра, житлова площа 49,2 кв. метра), літ. Б - убиральня, (літ. В - літня кухня та літ. Г - гараж - самочинно збудовані), №1-6;І - надвірні споруди.

Згідно довідки КП КРР «РБТІ» № 414 від 11.08.2017 року, житловий будинок в АДРЕСА_1 належить на праві договору дарування по 1/2 частки кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56815524 від 11.07.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . приватним нотаріусом Юрченко М.Є. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61093930 та номером у нотаріуса 113/2017.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56815539 від 11.07.2019 р. приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_5 , номер у спадковому реєстрі 57454215, дата посвідчення 16.05.2015 р., місце посвідчення приватний нотаріус Юрченко М.Є.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках, а після смерті ОСОБА_5 в цілому ОСОБА_2 .

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частках, а після смерті ОСОБА_5 в цілому ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 71,6 кв. метра, житлова площа 49,2 кв. метра), літ. Б - убиральня, № 1-6 - І - надвірні споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников