КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/6272/18 Головуючий у 1 інстанції: Чередніченко Н.П.
Провадження № 22-ц/824/674/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Радченко Вікторії Юріївни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган ОлексійАнатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧуловськийВ.А., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ШаганО.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що 16.10.2008 року між ним та АТ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір № 198/03-8. Виконання умов кредитного договору було забезпечено договором застави транспортного засобу. 26 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. був вчинений виконавчий напис № 15092, яким звернуто стягнення на заставне майно транспортний засіб ОСОБА_6 DODGE в рахунок забезпечення зобов'язань по договору кредиту № 198/03-8 від 16.10.2008 року. Він не отримував письмової вимоги нотаріуса та/або кредитора щодо усунення порушень в розмірі, які вказаний у виконавчому написі. Крім того, він має спір із банком в частині кредитних зобов'язань, які вирішувались судом та на даний час триває касаційний розгляд зазначеного спору. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЧуловськимВ.А. і зареєстрований за № 15092.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ЧуловськогоВ.А. № 15092 від 26.07.2017 року про звернення стягнення на заставне майно - транспортний засіб марки «Dodge», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11.10.2008 року, власником якого є ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник АТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, оскільки на дату його вчинення існував спір щодо кредитних зобов'язань. В Дніпровському районному суді м. Києва розглядалася справа за позовом ОСОБА_3 Предметом позову ОСОБА_3 було визнання припиненим кредитного договору та зняття заборони відчуження з рухомого майна, а не розмір заборгованості. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2017р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Спір щодо розміру кредитної заборгованості між сторонами був відсутній. Суд безпідставно послався на те, що АТ «Укрсоцбанк» не надало доказів направлення банком ОСОБА_3 письмової вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором із зазначенням заборгованості в розмірі 38912,71 доларів США, який би узгоджувався з розміром заборгованості, зазначеним у виконавчому написі. Як вбачається з матеріалів справи, вимога була направлена на суму 50 554,55 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом - 21 097,66 доларів США; по відсоткам - 17 815, 05 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 519,16 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5 122,68 доларів США. Водночас, у оскаржуваному виконавчому написі зазначена частина вищевказаної заборгованості, у сумі 38 912,71 доларів США, яка складається з заборгованості: за кредитом - 21 097,66 доларів США; по відсоткам - 17 815, 05 доларів США. Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А. було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час судового засідання, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладено договір кредиту на купівлю транспортного засобу № 198/03-8 та договір застави № 728, відповідно до якого ОСОБА_3 передав в заставу банку транспортний засіб марки «Dodge», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

23 травня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень кредитного договору та погашення заборгованості в сумі 50 554,55 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом - 21 097,66 доларів США; по відсоткам - 17 815, 05 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 519,16 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5 122,68 доларів США.

26 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 15092, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки «Dodge», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, який є предметом застави на підставі договору застави № 728 від 16.10.2008 року, за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 27.04.2016 року по 27.04.2017 року на загальну суму 38912,71 доларів США, з яких: за кредитом - 21 097,66 доларів США; по відсоткам - 17 815, 05 доларів США.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі №6-887цс17 вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до кредитного договору №198/03-8 від 16 жовтня 2006 року визначено кінцевим строком повернення кредиту 15 жовтня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 11 травня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило йому вимогу про дострокове погашення заборгованості .

Після того ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося із позовом про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості до Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором станом на 13 травня 2011 року.

Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» реалізувало своє право на дострокове повернення кредиту ще в 2011 році.

Відповідно до правових позицій ВеликоїПалати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справа № 14-10цс18, постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-154цс18, в постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги про дострокове виконання зобов'язань згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Разом з тим, згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 26 липня 2017 року заборгованість по кредиту та процентам була обрахована по 27.04.2017 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в травні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося із позовом про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за вказаним кредитним договором до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 26 липня 2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта на те, що спір щодо розміру кредитної заборгованості між сторонами був відсутній, в Дніпровському районному суді розглядалася справа за позовом ОСОБА_3, але предметом його позову було визнання припиненим кредитного договору та зняття заборони відчуження з рухомого майна, а не розмір заборгованості. Такі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що приватному нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, оскільки саме по собі надання повного пакету документів не підтверджує безспірності вимог кредитора.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Радченко Вікторії Юріївни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.