УХВАЛА

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 702/725/17

провадження № 61-12857св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик»,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» середнього заробітку.

ОСОБА_1 позов обґрунтовував тим, що відповідач у порушення вимог законодавства про працю не виплачував йому заробітну плату з 13 грудня 2016 року по 31 липня 2017 року і не провів розрахунку при звільненні, тому невиплачена заробітна плата підлягає стягненню у примусовому порядку з виплатою середнього заробітку за весь час затримки.

З цих підстав ОСОБА_1 просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» на його користь середній заробіток за період з 13 грудня 2016 року по 31 липня 2017 року у розмірі 732 974,24 грн.

Монастирищенський районний суд Черкаської області рішенням від 4 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Апеляційний суд Черкаської області постановою від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 4 грудня 2017 року залишив без змін.

6 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 4 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 30 січня 2018 року і ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

ОСОБА_1 подав до суду касаційної інстанції заяву, в якій просив закрити провадження у справі у зв`язку із його відмовою від позову.

Відповідно до частини першої статті 408 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Суд не приймає відмову ОСОБА_1 від позову, оскільки справжність підпису позивача на заяві не засвідчено, що не переконує суд у зробленні підпису саме цією особою і викликає сумнів у його дійсному волевиявленні.

Керуючись статтею 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов