Справа №601/1187/19
Провадження № 2/601/539/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідченого секретарем виконкому Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 04 липня 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за № 76, посилаючись на те, що ОСОБА_3 за станом здоров"я та через похилий вік не мала фізичної можливості ні прочитати ні підписати оскаржуваний заповіт.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала вказавши, що секретар сільської ради підготувала заповіт в сільській раді, принесла його до ОСОБА_3 додому, його в голос не зачитували, а лише надала для підписання.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, однак від представника Лосятинської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги сільська рада визнає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 квітня 1967 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 16.

З довідки, виданої виконкомом Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області № 853 від 11 червня 2019 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 з нею були зареєстровані та проживали наступні особи а саме: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; невістка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 березня 1989 року вбачається, що житловий будинок в цілому, який розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований в Кременецькому бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 та записаний в реєстрі № 2 за реєстровим номером 395.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 07 липня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Кременецької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 65 є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Земельній ділянці присвоєно кадастрові номери: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 .

З заповіту, зареєстрованого в реєстрі № 76 від 04 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося, із чого б воно не складалося, та все те, що буде належати її на час смерті заповідає ОСОБА_2 .

Відповідно ч.1,ч.3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. А згідно з ч. 3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Як встановлено судом волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі, оскільки зі змістом заповіту спадкодавець не була ознайомлена, вказані обставини визнані в судовому засіданні відповідачем, а тому заповіт є недійсним на підставі ч. 2 ст. 1257 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 142, 1258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, 1247, 1257 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, що складений від імені ОСОБА_3 , посвідчений 04 липня 2018 року та зареєстрований у реєстрі за № 76 секретарем виконкому Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, сплаченого ним при поданні позову по квитанції №100 від 21 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель с Лосятин Кременецького району Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька с Лосятин Кременецького району Тернопільської області.

Відповідач: Лосятинська сільська рада, місцезнаходження: с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області. Код .

Повний текст рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий