Справа № 128/3115/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить: право на земельну частку (пай); майновий пай та грошові вклади. Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька. Спадщину вона прийняла належним чином та на частину спадкового майна вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Також позивач зазначає, що вона, як спадкоємець, звернулась в Пултівецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області для оформлення земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, садівництва, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка раніше була в користуванні її батька ОСОБА_2. Однак, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що земельна ділянка була передана ОСОБА_3 у приватну власність безкоштовно на підставі рішення 15 сесії 21 скликання від 30.10.1993 року, а не в користування. Таким чином батько за життя розпочав приватизацію даної земельної ділянки, але у зв'язку зі смертю не встиг зареєструвати та отримати державний акт.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право в порядку спадкування за законом на звершення процедури приватизації спадкової земельної ділянки.

В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов просила задовільнити.

Відповідачем до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність представника Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, проти задоволення позову не заперечують.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть (а.с. 8).

До дня смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 1352, виданою виконкомом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшла також земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, садівництва, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 як дочка померлого. Спадщину вона прийняла належним чином та на частину спадкового майна вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці першої черги за законом, які є дітьми спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину після смерті батька не прийняли та на неї не претендують, що підтверджується копією спадкової справи № 53/2010, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Однак, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться в с. Красне, Вінницького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація цієї земельної ділянки та документи, які підтверджують право власності спадкодавця на цю ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2180/02-31 від 31.10.2018 року (а.с. 24).

Також судом встановлено, що рішенням 15 сесії 21 скликання Пултівецької сілської ради народних депутатів Жмеринського району Вінницької області від 30 жовтня 1993 року було вирішено передати у приватну власність безкоштовно земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, садівництва гр. ОСОБА_3, площею 0,25 га. Також було зобов'язано громадян, через виконком сільської ради отримати Державний акт на право приватної власності на землю з послідуючою відміткою у паспорті (а.с. 9).

Той факт, що ОСОБА_3 дійсно було передано у власність вищевказану земельну ділянку підтверджується також довідками № 1355 та № 1354, виданими виконкомом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 31.10.2018 року (а.с. 11, 12) та викопіюванням з плану території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 25).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що позивач не може завершити приватизацію після смерті спадкодавця, та отримати земельну ділянку батька у власність, за відсутності правоустановчого документу, а згідно листа Пултівецької сільської ради від 25.01.2019р. за №83 їй було відмовлено у надані дозволу на завершення приватизації та орієнтовано звернутися за вирішенням даного питання до суду.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає встановленими необхідність захисту законних прав та інтересів позивача, шляхом постановлення судового рішення та надання права на завершення приватизації.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовільнити.

Надати ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна