12 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Лях М.Ю.,
за участю секретаря Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальної шкоди, -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану державі в розмірі 242 500,58 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року відкрито спрощено позовне провадження у справі.
Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Харкова, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав.
Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не надходило, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та у відповідності до положень ч.4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Судом встановлено, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №160 від 29.05.2015 лейтенанта ОСОБА_1 було зараховано в списки особового складу частини та призначено на посаду командира 4-го відділення 2-го зенітного взводу 1-ої зенітної батареї зенітного ракетного дивізіону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №170 від 10.06.2015 лейтенанта ОСОБА_1 було призначено на посаду командира 2-го вогневого взводу реактивної батареї.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №255 від 27.08.2015 лейтенанта ОСОБА_1 було призначено на посаду командира 3-го взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів службового розслідування по факту нестачі майна у командира 3-го взводу батареї протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 , 07.08.2015 року прийняв товарно-матеріальні цінності, що включенні до інвентарного опису з номеру 1 по номер 61, що перевірені комісією особисто у його присутності.
Наказом № 620 від 18.07.2016 року за фактом нестачі матеріальних цінностей, які рахуються за військовослужбовцем ОСОБА_1 було призначено службове розслідування.
Висновком службового розслідування від 27.07.2016 року підтверджено факт нестачі майна у командира 3-го взводу батареї протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 . Загальна сума завданої матеріальної шкоди складає 242 500,58 грн.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2016 року №161 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з його звільненням з військової служби (як такого, який вислужив встановлений термін за мобілізацією) згідно з Указом Президента України № 271/2016 від 24.06.2016 року і направлено на військовий облік до Комунарського РВК м. Запоріжжя.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою ВР України №243/95-ВР від 23.06.1995 року, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з їх вини державі, у разі в т.ч. (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення тощо.
Згідно п.п. 31 цього Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. Таким чином на користь позивача Військової частини НОМЕР_1 з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, спричинена державі в розмірі 242 500,58 грн.
Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 3637,50 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 1166 ЦК України, пунктами 13, 31 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою ВР України №243/95-ВР від 23.06.1995 року, суд -
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду завдану державі у розмірі 242 500 (двісті сорок дві тисячі п`ятсот) грн. 58 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 3 637,50 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено протягом п`яти днів.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова М.Ю. Лях
Відомості про учасників справи:
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2