ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/555/19 Справа № 210/5199/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року, яка постановлена суддею Скотар Р.Є. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2018 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Управління держгеокадастр у Криворізькому районі Дніпропетровської області про встановлення факту належності земельної ділянки на праві власності, про розподіл спадкового майна, визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, 1/4 частину земельної ділянки та 1/2 частину автомобіля в порядку спадкування та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30000 гривень в рахунок грошової компенсації її частки у спадщині та на користь ОСОБА_3 - 30000 гривень в рахунок грошової компенсації її частки у спадщині.

03.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання вказаного рішення суду та встановлення способу і порядку його виконання посилаючись на те, що в ході розгляду справи між сторонами укладалася мирова угода, в якій було зазначено, що суму 30000 грн., кожній відповідачці, вона буде сплачувати протягом чотирьох з половиною років, у зв'язку з чим вона залишила без розгляду вимогу про відшкодування грошових коштів на лікування та поховання їх батька, та її чоловіка, який тяжко хворів. У теперішній час у неї складне матеріальне становище: з 2014 року вона хворіє, через вади серця прооперований її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вона не має можливості виплатити всю суму одноразово.

На підставі викладеного позивач просила суд про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2018 року та встановлення способу і порядку його виконання, відповідно до якого вона зобов'язується щомісячно сплачувати кожній відповідачці по 600 грн. протягом чотирьох з половиною років.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року, в якій виправлено описку ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду та встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Так, судом першої інстанції не враховано, що відповідачі по справі ввели її в оману погодившись на те, що вона залишила без розгляду вимогу про відшкодування грошових коштів на лікування та поховання їх батька, а вони погодились на отримання від неї коштів протягом чотирьох років.

Крім того, судом не враховано, що з 2014 року вона хворіє, через вади серця прооперований її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вона не має можливості виплатити всю суму одноразово.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_5, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, відповідача ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах вимог заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обовязково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

В заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду першої інстанції, посилається на складне матеріальне становище.

Однак, наведені підстави в силу ст.435 ЦПК України не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду, не подано жодного доказу щодо наявності підстав, визначених ч.3 ст.435 ЦПК України.

Складне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин, тому матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді заяви ОСОБА_1, судом першої інстанції вірно встановлено відсутність правових підстав для її задоволення, оскільки судом встановлено відсутність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим у розумінні ст.435 ЦПК України.

Крім того слід зауважити, що згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 лютого 2018 року на чотири з половиною року у суду відсутні, як і можливість розстрочення суми - сплати щомісяця кожній відповідачці по 600 грн. протягом чотирьох з половиною років.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду та встановлення способу і порядку виконання рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачі по справі ввели її в оману погодившись на те, що вона залишила без розгляду вимогу про відшкодування грошових коштів на лікування та поховання їх батька, а вони погодились на отримання від неї коштів протягом чотирьох років, оскільки надана позивачем копія мирової угоди не була предметом розгляду в суді першої інстанції та не затверджена судом, відповідно до вимог ч.4. ст. 207 ЦПК України, тому не має правових наслідків, передбачених ст.208 ЦПК України щодо її виконання.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що з 2014 року вона хворіє, оскільки вказані обставини не є підставою, в розумінні ст. 435 ЦПК України, для відстрочки виконання рішення у справі. Крім того, як вбачається із виписок з медичної карти стаціонарного хворого - позивача по справі, остання перебувала на лікуванні з 15.07.2014 р. по 28.07.2014 р., 15.11.15 р. по 26.11.2015 р. з приводу генікологічного захворювання та пієлоніфріту стадії загострення, однак, даних про те, що ОСОБА_1, як на момент ухвалення рішення, так і на момент подання заяви про відстрочку виконання рішення, тяжко хворіла, суду не надано.

Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що її тяжкий матеріальний стан обумовлений тим, що через вади серця був прооперований її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вона не має можливості виплатити всю суму одноразово, оскільки матеріалами справи не підтверджено того факту, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача ОСОБА_1

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, підстав для скасування ухвали суду не вбачається, у зв'язку із чим вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: