Єдиний унікальний номер № 225/6843/19
Провадження № 2/225/1240/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

з участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна" треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженю відповідальністю «Росвен Інвест Україна», в якому ставить питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору № 003-04388-271212 від 27.12.2012 за період часу з 26.01.2018 по 30.05.2019 в сумі 31824 грн. 89 коп., з них 17786 грн. 62 коп. - простроченої заборгованості за тілом кредиту та 14038 грн. 27 коп. - процентів за користування кредитом у сумі 14038 грн. 27 коп. За вчинення виконавчого напису відповідачем сплачено кошти в сумі 650 грн., які він повинен сплатити на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Загальна сума за виконавчим написом складає 32474 грн. 89 коп.

01 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не позичав грошових коштів у відповідача, між ними виникли інші правовідносини. Крім того, покликається на те, що відповідач не інформував його про розмір заборгованості по кредитному договору до моменту звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, тому не мав підстав вважати, що нарахована позивачу заборгованість є безумовно безспірною. Ніяких документів про визнання заборгованості за кредитним договором, або узгодження її розміру він не підписував. Вчинення виконавчого напису нотаріуса повинно відбуватись після спливу тридцяти днів з моменту надсилання Банком письмової вимоги про усунення порушень боржнику, крім того відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, виконавчий напис не міг бути вчинений, оскільки з дня виникнення у відповідача права вимоги минуло вже більше трьох років.

З огляду на вищевикладені обставини позивач просить виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №13222 визнати таким, що не підлягає виконанню

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, відповідно до заяви № 003-04388-271212 від 27.12.2012 (а.с. 21) позивач ОСОБА_1 отримав в ПАТ «Дельта Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 50000 грн., строком на 12 місяців.

31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13222, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору № 003-04388-271212 від 27.12.2012 за період часу з 26.01.2018 по 30.05.2019 в сумі 31824 грн. 89 коп., з них 17786 грн. 62 коп. - простроченої заборгованості за тілом кредиту та 14038 грн. 27 коп. - процентів за користування кредитом у сумі 14038 грн. 27 коп. За вчинення виконавчого напису відповідачем сплачено кошти в сумі 650 грн., які він повинен сплатити на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Загальна сума за виконавчим написом складає 32474 грн. 89 коп (а.с. 22).

З виконавчого напису нотаріуса вбачається, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К від 26.01.2018, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором № 003-04388--271212, укладеним 27.12.2012 з ОСОБА_1

01 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса ВП № 59429819 (а.с. 19).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 15.07.2019 (а.с. 34) звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно довідки з ВП «Шахта «Центральна» № 7/972 від 08.10.2019 (а.с. 35) із заробітної плати ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитом були стягнені кошти в сумі 1808 грн. 93 коп.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

В порушення наведеної норми приватний нотаріус вчинила виконавчий напис на підставі розрахунку заборгованості за договором № 003-04388-271212 від 27.12.2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 станом на 30.05.2019 року, що не є документом, який встановлює безспірність заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

В порушення вимог вищевказаної норми, приватним нотаріусом при вчиненні неправильно вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_1 , в той час як згідно з копією паспорта громадянина України позивач ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в м.Торецьку Донецької області за адресою АДРЕСА_2 (а.с.14).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

В Постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні документи, якими безспірно підтверджується сума заборгованості за кредитом та, які повинні були надаватися приватному нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім цього, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

27.12.2012 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» була підписана заява на отримання кредитної картки , яку Банк надав з лімітом Кредитної лінії для споживчого користування.

Згідно п. 2.4. Кредитного договору строк ліміту Кредитної лінії складав 364 календарних дні, в межах яких позивач здійснював погашення отриманої суми кредитних коштів. Отже, строк ліміту Кредитної лінії закінчився 26.12.2013. Разом з тим, виконавчий напис був вчинений 31.05.2019, тобто зі спливом трьох років з моменту виникнення права вимоги стягнення боргу.

Враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, вчинений 31 травня 2019 року в м.Київі, зареєстрований у реєстрі №13222 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна" заборгованості за кредитним договором № 003-04388-27212 від 27.12.2012 у розмірі 31824 грн. 89 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна" (ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, п/р НОМЕР_1 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв