Справа № 342/729/19
Провадження № 2/342/568/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_2 , побудоване батьками позивача в 70-х роках. Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 07.09.1989 вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами з належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була мама позивача ОСОБА_6 . У зв`язку з одруженням остання змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Після смерті чоловіка ОСОБА_9 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 ». За заповітом від 31 травня 2000 р. ОСОБА_12 все своє майно заповіла своєму синові - ОСОБА_1 . Заповіт не скасований та не відмінений. ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір. На час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 року) в спадковому господарстві були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син - позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7., невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8., онука ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9, онука ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. З часу народження і по сьогодні позивач проживає у спадковому житловому будинку, разом з мамою вів господарство, обслуговував житло, обробляв земельну ділянку, оплачував комунальні послуги, здійснював поховання матері. На даний час позивач виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло, що змушує його звертатися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 р. за клопотанням позивача до участі в справі залучено співвідповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11, жителя с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Співвідповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів та співвідповідача.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 07 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р. - в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_3 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Про те, що в АДРЕСА_1 свідчить копія довідки № 675, виданої 20.11.2015 виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_2 ) були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6., син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7., невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8., внука ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9, внука ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10; суспільна група господарства - колгоспники, що підтверджується копією довідки № 292, виданою 16.07.2018 виконкомом Семаківської сільської ради згідно погосподарської книги НОМЕР_8 за 1991-1995 роки.

Голова двору ОСОБА_6 у зв`язку з одруженням 16 листопада 1953 р. дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » змінила на прізвище « ОСОБА_8 », актовий запис № 6, що стверджується копією Витягу № 1 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 10 липня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Після розірвання цього шлюбу 16 березня 1961 р. їй відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », що стверджується копією Витягу № 6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, сформованого 25 вересня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. 23 лютого 1995 р. ОСОБА_6 у зв`язку з одруженням змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_11 », запис за № 2 від 23 лютого 1995 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Семаківською сільською радою.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_18 », актовий запис за № 2 від 23 травня 2009 р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Семаківської сільської ради.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_19 », актовий запис за № 2 від 17 липня 2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Семаківської сільської ради.

За заповітом, посвідченим 31 травня 2000 р. секретарем Семаківської сільської ради, зареєстрованим в книзі під № 18, ОСОБА_12 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, - заповіла своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12, жителю с. Семаківці Городенківського району. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 42140866 (номер в реєстрі нотаріальних дій 18), що доводиться копією Інформаційної довідки № 49919712 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 17.11.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

Те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_20 , стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 03 жовтня 1960 р. Семаківською сільською радою; запис за № 36 від 15 вересня 1960 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Мати позивача ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 85 років, актовий запис № 14 від 02 жовтня 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_12 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) була зареєстрована по АДРЕСА_4 ; разом з нею в будинку за вказаною адресою був зареєстрований син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13, що підтверджується копією довідки № 731, виданої 20.11.2017 виконкомом Семаківської сільської ради. Про те, що фактично на день смерті, на ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 проживала по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7., з яким вели спільне господарство; та що ОСОБА_1 проводив похорон своєї матері, - свідчить копія довідки № 649, виданої виконкомом Семаківської сільської ради 11.10.2017.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 479/2017, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкоємець за заповітом, позивач ОСОБА_1 17.11.2017, до спливу визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Йому 31 серпня 2018 р. видано чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 978, № 979, № 980, № НОМЕР_6 , на: житловий будинок по АДРЕСА_4 , дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Семаківської сільської ради, площами: 0,5025 га, 0,6072 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Під могилою» на території села Семаківці площею 0,1304 га.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, як повнолітня непрацездатна особа має обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_12 , спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки не проживав разом з нею на час відкриття спадщини і не подав нотаріусу в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини ОСОБА_12 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 700/02-31 від 14 травня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_12 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_5 з посиланням на те, що господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 18.07.2018, вбачається, що житловий будинок збудований в 1950 році, господарські будівлі та споруди - в 1970 р. Їх ринкова вартість станом на 25.06.2019 становить 80100 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я».

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_12 , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , користується ними, сплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_5 - АДРЕСА_6

Повне судове рішення складене 16.12.2019.

Суддя: Ничик Г. І.