ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 629/4238/18

провадження № 22-ц/818/3925/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

відповідач - ОСОБА_6 ,

відповідач ОСОБА_7 ,

відповідач ОСОБА_8 ,

відповідач - ОСОБА_9 ,

відповідач - ОСОБА_10 ,

відповідач - ОСОБА_11 ,

відповідач - ОСОБА_12 ,

відповідач - ОСОБА_13 ,

відповідач - ОСОБА_14 ,

відповідач - ОСОБА_15 ,

відповідач - ОСОБА_16 ,

відповідач - ОСОБА_17 ,

відповідач - ОСОБА_18 ,

відповідач - ОСОБА_19 ,

відповідач - ОСОБА_20 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_21 представника ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 червня 2019 року в складі судді Смірнової Н.А.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай та переведення прав покупця.

Позовна заява мотивована тим, що він є співвласником майна колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (далі - КСП «Маяк»), що знаходиться в с. Лукашівка, Близнюківського району, Харківської області, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП від 26 листопада 2003 року з часткою у розмірі 1180 грн. У вересні 2016 року йому стало відомо, що ОСОБА_2 , відповідно до договорів купівлі-продажу майнового сертифікату (паю) за період з 01 листопада 2010 року по 24 грудень 2012 року придбала майнові паї у співвласників майна колишнього КСП «Маяк» та отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена вказаного підприємства на суму 68940 грн.. Крім того, ОСОБА_3 у період з вересня 2009 року по березень 2010 року також викупив майнові паї КСП «Маяк» в інших співвласників і згодом відчужив їх на користь ОСОБА_2 . Вважає, що вказані договори купівлі-продажу укладені між відповідачами та співвласниками колишнього КСП «Маяк» з порушенням вимог статті 362 ЦК України, оскільки він, як співвласник спільної часткової власності майна реорганізованого КСП «Маяк» має переважне право перед іншими особами на купівлю відповідної частки у майновому фонді підприємства за запропонованою ціною. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є співвласниками майна КСП «Маяк». Зазначає, що його не було повідомлено про намір продажу майнових паїв членами колишнього КСП «Маяк», тому переважне право позивача на купівлю частки було порушене. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серія 03ХАА НОМЕР_1 10.501 від 25 грудня 2012 року на суму 68940 грн., яке видано на ім`я ОСОБА_2 та перевести на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу майнового паю КСП «Маяк», реорганізованого в СВК «Маяк», в с. Лукашівка Близнюківського району Харківської області, укладеного між ОСОБА_2 та: з ОСОБА_3 на загальну суму 37401 грн. (договір від 01.11.2010 року), з ОСОБА_4 - на суму 1236 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_5 - на суму 1756 грн. (договір від 10 грудня 2012 року), з ОСОБА_6 - на суму 3604 грн. (договір від 10 грудня 2012 року),з ОСОБА_7 - на суму 327 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_8 - на суму 4141 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_9 - на суму 639 грн. (договір від 10 грудня 2012 року), з ОСОБА_10 - на суму 2153 грн. (договір від 10 грудня 2012 року), з ОСОБА_11 - на суму 208 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_12 - на суму 208 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_13 - на суму 208 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_14 - на суму 482 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_15 - на суму 2529 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_16 - на суму 4128 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_17 - на суму 4475 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_18 - на суму 3386 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_19 - на суму 964 грн. (договір від 24 грудня 2012 року), з ОСОБА_22 - на суму 1750 грн. (договір від 24 грудня 2012 року);

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 червня 2019 року справу передано за підсудністю на розгляд Близнюківському районному суду Харківської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай колишнього КСП «Маяк», до якого входять усі види майна, призначені для його діяльності, розташовані на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, тобто за межами територіальної підсудності Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

20 червня 2019 року ОСОБА_21 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спір у справі стосується майнових прав, не пов`язаних з конкретним майном, а отже відсутні підстави для застосування норм виключної підсудності.

07 серпня 2019 року ОСОБА_23 представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , , ОСОБА_22 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

08 серпня 2019 року ОСОБА_24 - представник ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якій просила апеляційну скаргу залишити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відзиви мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції є правильними, а доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позов стосується визнання недійсним свідоцтва про права власності на майновий пай члена КСП, серії 03 ХАА № 10.501 від 25 грудня 2012 року на суму 68940 грн., виданого на ім`я ОСОБА_2 , та переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу майнового паю КСП «Маяк», реорганізованого в СВК «Маяк», розташованого в с. Лукашівка, Близнюківського району, Харківської області, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з ОСОБА_8 , з ОСОБА_9 , з ОСОБА_10 , з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22

Передаючи цивільну справу на розгляд за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що майновий пай колишнього КСП «Маяк» розташований на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, тобто за межами територіальної підсудності Лозівського міськрайонного суду Харківської області, тому відповідно до вимог частини 1 статті 30 ЦПК України та пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справа підлягає направленню до Близнюківського районного суду Харківської області за підсудністю.

Відповідно до час тини 1 статті 181 ЦК України земельні ділянки належать до нерухомих речей (майна), у зв`язку із чим до виниклих правовідносин слід застосовувати вимоги статті 30 ЦПК України щодо застосування виключної підсудності справи.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 16 статті 28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частинами 1, 8 статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Згідно з пунктом 42 роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові від 01 березня 2013 року № 03 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вищенаведених норм процесуального закону та матеріалах справи.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_21 представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Овсяннікова

Р.М.Піддубний