Справа № 466/9954/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 січня 2019року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1,07.08.20009р.н. та ОСОБА_2,07.08.2009р.н. до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

установив:

17.12.2018року Органу опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1,07.08.20009р.н. та ОСОБА_2,07.08.2009р.н. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначила, що виконуючи обовязки органу опіки та піклування - Шевченківська районна адміністрація відповідно до «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008року №866, порушує питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,12.05.1986р.н. відносно дітей ОСОБА_1,07.08.2009р.н. та ОСОБА_4,07.08.2009р.н. та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей.

Відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України від 20.01.2014року №327 про «Порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», малолітні ОСОБА_1, 07.08.2009р.н. та ОСОБА_4,07.08.2009р.н., відноситься до категорії дітей, що опинились у складних життєвих обставинах через неналежне виконання мамою своїх обовязків щодо їх виховання та утриманням, а відтак повноваженнями щодо захисту прав та законних інтересів дітей є обовязком Органу опіки і піклування відповідно до закону.

У звязку з тим Органом опіки та піклування - Шевченківською районною адміністрацією - позивачем, як спосіб захисту прав та законних інтересів дитини обрано: Конституцію України, ст.ст.2, 3, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_5 України №789-ХІІ від 27.02.1991року, ст. ст. 8, 11, 12, 15, 24, 25 Закону України «Про охорону дитинства», Закон України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» ст. ст. 150-152, 155,164,180,181- 184, Сімейного кодексу України, ст. ст. 1-4, 19, 27, 42, 43, 49, 56-60, 62, 64, 174-177, 184, 187 Цивільного процесуального Кодексу України, «Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008року №866 та «Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоровю» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №800.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.10.2017року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто заяву та подані документи ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Т., 334/52, про влаштування дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,07.08.2009року народження, у Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2, оскільки на даний час баба дітей не має фінансової можливості піклуватись внуками. Діти проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Т., 334/52, разом з бабцею. Мама два роки як залишила сімю, місце її перебування невідоме. Тато записаний згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. Комісія надала згоду влаштувати малолітніх дітей, ОСОБА_1, 07.08.2009року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у Львівську загально освітню школу-інтернат №2 за заявою ОСОБА_6 Однак станом на 31.05.2018року малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не влаштовані у Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2, а залишені тітці, ОСОБА_7, оскільки баба дітей виїхала за межі країни та не повернулась.

На даний час малолітні діти, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у Ліцеї Просвіта (попередня назва: Львівська загальноосвітню школа- інтернат №2). Мати дітей, ОСОБА_3 життям та здоровям доньок не цікавиться.

Відповідно до інформації наданої соціальною службою Шевченківського району (лист від 11.07.2018 року №4-2607-202) та відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації (лист від 27.06.2018 року №4-32-1699) ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, однак більше ніж два роки за вказаною адресою не проживає, місце її перебування невідоме. Аналогічну інформацію надано Залізничним відділом поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 18.07.2018 року №8155/38/38/01-18.

Відповідно до інформації наданої Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 31.08.2018 року №2243/04-06 відомості про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На даний час малолітні діти залишені без батьківської опіки та без законного представника.

Враховуючи вищенаведене, те що мати самоусунулась від виконання обовязків, покладених на неї чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_1, керуючись Конвенцією Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, «Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, орган опіки та піклування - Шевченківська районна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Слід зазначити, що обєктивно з часу проживання дитини у дитячому закладі стан виконання батьківських обовязків мамою не змінився. Відповідачка не проявила жодного дійсного інтересу до дітей, не відвідує у закладі за місцем навчання, не цікавиться їхньою долею та не ставить питання про повернення на виховання.

Шевченківська районна адміністрація виходить із інтересів дітей, а відтак ставить питання про позбавлення відповідачки батьківських оскільки обставини неналежного виконання батьківських обовязків з боку матері щодо них на час звернення до суду не змінились і покращення стану виконання батьківських обовязків щодо дітей з боку матері немає. Відповідачка могла скористатись допомогою відділу соціальної роботи Шевченківського району з метою виходу із кризової ситуації та попередити можливі правові наслідки, як передбачені за неналежне виконання батьківських обовязків. З боку відповідачки прослідковується повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обовязками щодо дітей.

Відповідно ст.ст. 11, 12, 15 та Закону України «Про охорону дитинства», дитина яка проживає окремо від батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо зобовязані брати участь у їх вихованні. Сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Вихованням сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови національних, історичних і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку доходу матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом. Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку для дитину, оскільки відповідачка не працює офіційно і може мати мінливий дохід чи нерегулярний вважаємо за доцільне стягувати аліменти, які визначені будуть у твердій грошовій сумі, а саме 4054 грн.00 коп. тобто по 2027грн. 00 коп. з ОСОБА_3 на кожну дитини, а саме на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що відповідатиме встановленим нормами відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року оскільки відповідно до ст. 7 прожитковий мінімум встановлений на одну особу в розрахунку на місця для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року- 1860 гривень, а з 1-го липня-1944 гривні, а з 1 грудня-2027 гривень.

На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконує без поважних причин обовязків по вихованню дитини, ухиляється від виконання цих обовязків, оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення,

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.150, 152, 155, 164, 165, 180 СК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,12.05.1986року народження, відносно малолітніх дітей ОСОБА_1,07.08.2009року народження та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3, паспорт серія КС 117832, виданий Залізничним РВ ЛМУ ГУМВСУ України у Львівській області від 21.10.2001р., аліменти на утримання дітей на користь державного закладу або фізичної особи, якій будуть передані ОСОБА_1,07.08.2009року народження та ОСОБА_4,07.08.2009року народження у твердій грошовій сумі 4054 (чотири тисячі пятдесят чотири) гривні, а саме по 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень на кожну дитину, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2018року і до досягнення дітьми повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_8