У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю прокурора Куліш А.А.

представника відповідача Пономаренко А.О.

представників третіх осіб Стадного О.М., Витріщак Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заступника прокурора Черкаської області до Черкаської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Державне підприємство «Черкаське лісове господарство», ОСОБА_2 , про визнання недійсним розпорядження державної адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду. Мотивуючи указане клопотання представник відповідача зазначала, що прокурор не зазначив в інтересах якого саме органу він звернувся до суду, не виклав у чому саме полягає порушення інтересів держави та не доведено обставин нездійснення уповноваженими органами наданих їм повноважень у сфері зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення, а тому вважає, що прокурором не підтверджено його повноваження на самостійне звернення до суду, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України просила залишити позов без розгляду.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення указаного клопотання, зазначаючи, що позивачем дотримано всіх вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України та статті 2 Закону України «Про прокурору» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у суді у випадках, визначених Законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У свою чергу, частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно частини 4 статті 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені норми Закону України «Про прокуратуру» та ЦПК України визначають, що прокурор, реалізуючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, має право звертатись до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia(«суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Звертаючись до суду із зазначеним позовом заступник прокурора посилався на факт незаконного віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, яке відбулося з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства.

Оскільки держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, держава має забезпечити перевірку дотримання законності правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Таким чином, заступник прокурора Черкаської місцевої прокуратури, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва.

Крім того, посилання, як на підставу залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає не обґрунтованими та не коректними, оскільки згідно п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).У даному випадку прокурор є самостійним позивачем, який здійснює представництво в суді законних інтересів держави та діє у межах повноважень, наданих їм законом . Разом з тим згідно вимог чинного законодавства, прокурор зобов`язаний обґрунтувати підстави здійснення представництва держави у суді в статусі самостійного позивача і судом при відкритті провадження у даній справі вказані положення було враховано.

Таким чином суд вважає клопотання представника відповідача, про залишення позову без розгляду таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 257, 259-261 Цивільно-процесуального кодекс України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Смоляр