Справа № 442/4733/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/2312/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Розмір аліментів визначений постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.05.2018 - змінено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років, при умові продовження навчання.

Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Виконавчий лист виданий на підставі постанови Апеляційного суду Львівської області від 21.05.2018- відкликано

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 704,80 гривні судового збору.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається, на те, що оскаржуване рішення в частині збільшення розміру аліментів лише на 500 грн. та часу стягнення аліментів в новому розмірі з моменту набрання рішенням законної сили є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема покликається, на те, що відповідач не надав доказів про свій матеріальний стан не заперечував позовні вимоги, вважає, що відповідач фактично погодився з новим розміром аліментів, як і необхідні для утримання їхньої повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. У зв'язку із чим вважає, що задоволення частково її позовних вимог є необгрунтованою та такою, що ґрунтується на доказах. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що відповідач працює фактично не повний місяць, половину місяця має можливість працювати на інших роботах та отримувати дохід, що свідчить про те, що відповідач має інші не задекларовані доходи. Також, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у відповідача немає на утриманні інших утриманців.

Просить змінити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року позовні вимоги задовольнити повністю. Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає навчання у Львівській національній музичній академії імені М.В. Лисенка, в розмірі 3000 грн. Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня подачі позовної заяви 23.07.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 01 липня 1997 року батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 08 липня 2016 року і до закінчення дитиною навчання.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

При цьому, для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст.,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів чи погіршенням її матеріального становища матір дитини вправі звернутися до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

При ухваленні оскаржуваного рішення про збільшення розміру аліментів до 2000 грн. щомісячно суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що дочка сторін ОСОБА_4 у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки власного доходу у неї немає, а дохід позивача є незначним та таким, якого не вистачає для забезпечення всіх потреб дочки,їй важко повноцінно утримувати дитину, оскільки вона несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, що підтверджується представленими позивачкою доказами, а також те, що відповідач є особою молодого працездатного віку.

Разом з тим як вбачається з постанови Апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2018 року згідно довідки, виданої ОСОБА_3, його дохід з 01.07.2016 по 30.06.2017 складає 35 244 грн 51 к., 01.01.2017 по 31.10.2017 складає 33 264 грн. 16 к., 01.08.2017 по 31.01.2018 в ЗФ ТОВ „СЕКЬЮРАЙТІ" складає 20 581 грн. 24 коп.

Сторонами в розпорядження суду не надано і судом не здобуто доказів на підтвердження того, що матеріальне становище відповідача з травня 2018 року змінилося на стільки, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі, про який просить позивачка.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що відповідач працює не повний місяць, половину місяця має можливість працювати на інших роботах та отримувати дохід, що свідчить про те, що ОСОБА_3 має інші, не задекларовані доходи не приймаються до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.