Справа № 128/447/19
Провадження № 22-ц/801/1517/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокуСправа № 128/447/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Панасюка О.С., Сопруна В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 128/447/19 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 - Литвинюка Михайла Івановича на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 червня 2019 року про залишення позову без розгляду, постановлену у складі судді Саєнко О.Б.,

встановив:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0467 га, кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0466 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою Агрономічна сільська рада, Вінницький район, Вінницька область, земельної ділянки площею 0,0628 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду позивач повторно не з`явився у підготовче засідання, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача ОСОБА_1 - Литвинюк М.І. повторно подавши заяву про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості в іншому судовому процесі, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, в зв`язку з чим суд визнав неявку представника позивача у підготовче засідання з неповажних причин.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 - Литвинюк М.І. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що представник позивача в обидва підготовчі засідання, призначені на 23 квітня 2019 року та на 06 червня 2019 року не з`явився з поважних причин. Зокрема 23 квітня 2019 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування у відпустці, яке було задоволене судом, тобто визнано причину неявки поважною, та 06 червня 2019 року у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у кримінальному провадженні, дату якого було заздалегідь погоджено з судом. Повістки про виклик у судові засідання він жодного разу не отримував, проте випадково дізнавшись про судові засідання, повідомив про неможливість явки до суду. Оскільки вперше судове засідання було відкладено з поважних причин, у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_2 правом відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Литвинюк М .І, вимоги апеляційної скарги підтримав, в межах доводів зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23 квітня 2019 року о 13 год 45 хв, про яке було належним чином та завчасно повідомлено позивача ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового виправлення (а.с. 36), та його представника Литвинюка М.І. , що підтверджується розпискою про вручення копії ухвали про відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання та заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 35,39).

23 квітня 2019 року представник позивача - Литвинюк М . І. подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату після 28 травня 2019 року у зв`язку з перебуванням останнього у відпустці з 17 квітня 2019 року по 16 травня 2019 року включно.

Підготовче засідання було відкладено на 06 червня 2019 року на 13 год 45 хв, про що належним чином був повідомлений позивач, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 65).

Судова повістка на ім`я представника позивача Литвинюка М.І. повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв`язку причин невручення «За закінченням встановленого строку зберігання».

Проте, 06 червня 2019 року представник позивача повторно подав заяву про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 06 червня 2019 року у зв`язку і зайнятістю в іншому судовому засіданні в кримінальному провадженні в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, на підтвердження чого не надав жодних доказів.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у підготовчі судові засідання, які відбувались 23 квітня 2019 року та 06 червня 2019 року, не з`явився та не повідомив про поважність причин саме своєї неявки. Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин неявки у судове засідання представника позивача вищевказане не спростовують.

ОСОБА_1 завчасно отримавши судову повістку про виклик у судове засідання (13 травня 2019 року) , призначеного на 06 червня 2019 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України щодо обов`язку учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, не скористався правом повідомити суд про причини неявки чи подання заяви про розгляд справи за його відсутністю.

Неможливість представника позивача взяти участь у судовому засіданні не позбавляє позивача можливості брати участь у судовому процесі особисто, а згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки позивач, двічі поспіль не з`явився в підготовче судове засідання, не повідомив про причини неявки та не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, а заява представника позивача про повторну неможливість його явки у судове засідання й відкладення розгляду справи, належними та допустимими доказами щодо поважності причин його неявки не підтверджена.

Судова повістка про виклик до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області на 06 червня 2019 року о 15 год 45 хв, надана представником ОСОБА_1 - Литвинюком М.І. до апеляційної скарги як доказ поважності причин неявки в судове засідання не береться апеляційним судом до уваги, оскільки такі докази до суду першої інстанції не подавалися та не досліджувалися.

Однією із засад цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (ст. 2 ЦПК України).

В розумінні положень ч.1 ст. 44 ЦПК України недопустимість зловживання процесуальними правами передбачає і дотримання самими учасниками судового процесу процесуальних строків, зокрема проведення підготовчого судового засідання протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.3 ст. 189 ЦПК України)

Позивачем не надано доказів існування об`єктивних обставин, які зважаючи на дату відкриття провадження у справі 18 березня 2019 року, зумовлювали необхідність відкладення підготовчого судового засідання поза межами строків, передбачених ч. 3 ст. 189 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Разом з тим особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Враховуючи наведене, керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Литвинюка Михайла Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 серпня 2019 року

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: О.С. Панасюк

В.В. Сопрун