ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/1111/18

провадження № 22-ц/4809/70/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Авраменко Т.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Іващенка В.М. від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис № 22782 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитно-заставний договір № KGALAN08630248 від 09.06.2008 року в сумі 17 985,08 доларів США за період з 09.06.2008 року по 05.09.2017 року.

05.02.2018 року на підставі вказаного виконавчого напису Світловодським МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було відкрито виконавче провадження № 55697884.

Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки стягнута сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, зокрема банком пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, вимога банку щодо одночасного стягнення пені та штрафів суперечить ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, а також не надано доказів належного направлення та отримання нею письмової вимоги про усунення порушень.

Посилаючись на ці обставини, просила виконавчий напис приватного нотаріуса Швеця Руслана Олеговича від 23 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 22782 щодо стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 17 985,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 465 813,57 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2018 року визнано виконавчий напис, вчинений 17 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, за номером 22782, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість, що виникла по кредитно-заставному договору від 09 червня 2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», таким що, не підлягає виконанню. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Зокрема зазначає, що з метою вчинення виконавчого напису банком було надано всі передбачені законодавством документи, які підтверджують безспірність кредитної заборгованості, а саме кредитний договір, розрахунок заборгованості, письмова вимога банку про усунення порушень та докази її направлення. Натомість позивачем не надано контр розрахунку чи підтвердження сплати боргу, не спростовані відомості, надані банком на підтвердження розміру кредитної заборгованості, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис, як і не доведено відсутності правової підстави для вчинення виконавчого напису, порушення нотаріусом вимог чинного законодавства. Крім того, скаржник вказав, що суд першої інстанції пославшись на те, що у банку виникло право на звернення до суду з вимогою в межах трирічного строку позовної давності, не зазначив моменту виникнення права вимоги кредитора до боржника. Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що відповідно до п. 14.11 кредитного договору, сторони визначили п'ятирічний строк позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.06.2018 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір № KGALAN08630248, відповідно до якого банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля марки DAEWOO Nexia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який є також предметом застави /а.с.12-20/.

Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за період з 09.06.2008 року по 05.09.2017 року становить 17 985,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 465 813,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5817,70 доларів США, заборгованість за відсотками - 582,15 доларів США, заборгованість з комісії - 157,10 доларів США, заборгованість з пені - 10 562,51 доларів США, заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 9,65 доларів США, заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 855,97 доларів США /а.с.21-25/.

17 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за номером 22782, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" зазначену суму заборгованості, що виникла по кредитно-заставному договору від 09.06.2008 року /а.с.10/.

На підставі виконавчого напису нотаріуса заступником начальника відділу Світловодського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 05.02.2018 року відкрито виконавче провадження №55697884 /а.с.29/.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно виконавчого напису, строк за який проводиться стягнення складає 3375 днів, а саме з 09.06.2008 року по 05.09.2017 року. Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості, право вимоги у банку щодо стягнення заборгованості виникло у травні 2012 року. Тому твердження ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності є обґрунтованим, і свідчить про наявність спору між сторонами.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо безпідставного стягнення пені та штрафів,

Крім того, пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з пунктом 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, як убачається зі змісту заяви про вчинення виконавчого напису від 25.09.2017 року, банк надав приватному нотаріусу копію кредитного договору /а.с.11/.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наданий банком список поштових відправлень від 24.09.2017 року не є належним доказом підтвердження направлення та отримання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень, оскільки з нього не можливо встановити, яке саме поштове відправлення було їй направлено та за якою адресою.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що стягуючи з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість, приватним нотаріусом порушені вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановивши, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а лише зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновкам суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.01.2019 року.

Головуючий:

Судді: