Ухвала

Іменем України

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 127/15699/16-ц

провадження № 61-20386ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною, зобов`язання скасувати постанову,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною, зобов`язання скасувати постанову.

Скаргу обґрунтовували тим, що 11 березня 2019 року вона дізналась, що в Центральному ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області перебуває на виконанні виконавче провадження № 56811135 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 4 400 грн. При ознайомленні з виконавчим провадженням їй стало відомо, що постановою державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 19 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження за заявою, яку подав ОСОБА_4 , як представник стягувача ОСОБА_2 . Вважає, що ОСОБА_4 не мав повноважень на подання цієї заяви від імені ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_2 не надавала довіреності на представництво її інтересів ОСОБА_4 . Тобто, виконавче провадження № 56811135 відкрито без заяви стягувача ОСОБА_2 . Крім цього, в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 просили :

-постанову про відкриття виконавчого провадження № 56811135 від 19 липня 2018 року визнати неправомірною;

-зобов`язати державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Заверуху Ж. А. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Заверухи Ж. А., заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 , про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження №56811135 від 19 липня 2018 року неправомірною, зобов`язання скасувати постанову.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у вище вказаній справі, яку ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року було залишено без руху з наданням строків для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 384,20 грн та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку вимоги ухвали від 20 листопада 2019 року було виконано та надіслано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заяву про відкриття виконавчого провадження від імені ОСОБА_2 подав ОСОБА_4 , який додав копію довіреності від юридичної особи ТОВ «Адвокаре», яка не є довіреністю від імені ОСОБА_2 . Крім цього, копія договору надана ОСОБА_4 без номеру є сумнівною, так як невідомо чи дійсно його уклала ОСОБА_2 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 липня 2018 року старший державний виконавець Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Заверуха Ж. А. відкрила виконавче провадження № 56811135 з виконання виконавчого листа №127/15699/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 27 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 4 400 грн. Відповідно до копії виконавчого провадження № 56811135, зазначене виконавче провадження відкрито на підставі заяви ОСОБА_4 від 18 липня 2018 року як представника стягувача ОСОБА_2 до заяви ОСОБА_4 додав :

- витяг з договору про надання правової допомоги № б/н від 11 вересня 2017 року, укладеного між ТОВ «Адвокаре» і ОСОБА_2 , за яким ТОВ «Адвокаре» зобов`язується надати ОСОБА_2 визначену цим договором правову допомогу щодо захисту інтересів останньої в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції України (підпункт 1.1 договору).

- копію довіреності від 11 вересня 2017 року, за якою ТОВ «Адвокаре» в особі директора Маліцької І. О. уповноважує ОСОБА_4 представляти інтереси довірителя за договором про надання правової допомоги від 11 вересня 2017 року № б/н та вести справи у всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі в органах влади та управління, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, прокуратури, в нотаріаті, бюро технічної інвентаризації, реєстраційній службі, відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, органах виконавчої служби Міністерства юстиції України, органах податкової служби, банківських установах, житлово-експлуатаційних конторах, а також представляти інтереси Товариства (та від його імені) у першій, апеляційній, касаційній інстанціях, Верховному Суді України.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_4 не мав повноважень на подання заяви про відкриття виконавчого провадження від імені ОСОБА_2 , є не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 уклала договір про надання правової допомоги з ТОВ "Адвокаре", яке уповноважило (надало довіреність) ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги від 11 вересня 2017 року № б/н та вести справи в органах виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Частиною третьою розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (в редакції станом на час відкриття виконавчого провадження), заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини. До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до частини десятої розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги. Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно із статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Також передбачається, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, малозначних справах та деяких інших випадках. Водночас варто зауважити, що перехідними положеннями врегульовано, що ці положення вступають в силу не одразу, а для їх запровадження вводиться перехідний період тривалістю в 3 роки: з 01 січня 2017 року виключно адвокати можуть представляти інтереси клієнтів у суді касаційної інстанції, з 01 січня 2018 року - у судах апеляційної інстанції, з 1 січня 2019 року - у судах першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що провадження у цій справі розпочато за позовною заявою ОСОБА_2 у липні 2016 року, тобто до 30 вересня 2016 року, дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», при цьому виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу і примусового виконання судових рішень, тому представництво інтересів у цій справі може здійснювати не лише адвокат, але й інший представник відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтвердженні такими документами : довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчим документами (частина третя статті 62 ПК України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частити перша і третя статті 244 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою, другою статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 уклала договір про надання правової допомоги з ТОВ «Адвокаре», яке уповноважило ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги від 11 вересня 2017 року № б/н та вести справи в органах виконавчої служби Міністерства юстиції України, зазначений договір і довіреність на час відкриття виконавчого провадження не були скасовані чи визнані недійсними, тому старший державний виконавець Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Заверуха Ж. А. правомірно відкрила виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання рішення, поданої ОСОБА_4 , як представником стягувача ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Враховуючи наведене, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2019 року та постанова Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною, зобов`язання скасувати постанову.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська