справа № 361/5208/18
провадження № 2/361/703/19
17 квітня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та індексації аліментів,
В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року у цивільній справі № 2-1386/09 з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 20 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти на сина не сплачує декілька років, має значну заборгованість по сплаті аліментів на дитину. Участі у вихованні сина він не бере, життям і навчанням дитини не цікавиться, про що свідчить довідка від 13 листопада 2017 року за № 280, видана Броварською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 10.
Представник позивача адвокат Мозговий О.О. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримує, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Також надав суду розрахунок сум пені та індексації по аліментам. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду теж не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2009 року, ухваленим у цивільній справі № 2-1386/09, що набрало законної сили 24 квітня 2009 року, із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 20 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.
У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується із конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що прожитковий мінімум у 2019 році на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.
За змістом ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Будь-яких обмежень періоду нарахування пені у ст. 196 СК України не встановлено, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, зокрема, щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексації суми аліментів (ч. 1 ст. 196, ч. 2 ст. 184 СК України), позовна давність не застосовується.
Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц висловив правову позицію та зазначив, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.
У ч. 2 ст. 184 СК України, прийнятого 10 січня 2002 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Порядок проведення індексації визначений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
За змістом положень ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
До набрання чинності 12 червня 2016 року Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" від 17 травня 2016 року № 1368-VIII, спеціального закону про індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, не було прийнято, проте в Україні на дату початку стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на дитину (20 лютого 2009 року) діяв з 01 січня 2003 року Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" у редакції Закону від 06 лютого 2003 року № 491-IV.
Верховний Суд України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-113цс13 висловив правову позицію та зазначив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації за аналогією закону у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Відповідно до п. 1 Порядку № 1078 цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно із абз. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII, п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
У ч. 1 ст. 4 Закону № 1282-XII, п. 11 Порядку № 1078 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.
За змістом зазначених вище нормативно-правових актів до 01 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводилася у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації в розмірі 101 відсотка, після 01 січня 2016 року у зв`язку із внесенням до змін до ч. 1 ст. 4 Закону № 1282-XII і п. 11 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
З огляду на викладене, до 01 січня 2016 року індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації з показником 101 %, після 01 січня 2016 року така індексація проводиться у разі коли поріг індексації перевищив 103 %.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив зазначений поріг індексації. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч. ч. 2-4 Закону № 1282-XII, п. 11 Порядку № 1078).
Відповідно до абз. 1 п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із ч. 7 ст. 5 Закону № 1282-XII, підпункту 6 п. 6 Порядку № 1078 індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.
У п. 104 Порядку № 1078 встановлено, що о бчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі", тобто з 12 червня 2016 року. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Всього за лютий, березень, квітень, листопад, грудень 2009 року; січень, березень, квітень, травень, листопад, грудень 2010 року; 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки та січень - липень 2018 року індекс споживчих цін (індекс інфляції) за наростаючим підсумком становить 270,9 (105,9 % х 102,9 % х 104,6 % х 99,8 % х 100,5 % х 124,9 % х 143,3 % х 112,4 % х 113,7 % х 103,6 % х 100).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 223, 259, 263 - 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять) грн. 86 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.