КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання права власності. Зазначає, що на підставі договорів купівлі-продажу від 19 травня 2016 року він є власником житлового будинку площею 362,6 кв.м. та земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1372 га, кадастровий номер :01:007:0411, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок та земельна ділянка були придбані ним по довіреності, виданій ОСОБА_3 22 грудня 2016 року ОСОБА_3 придбала другу земельну ділянку площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, за адресою: АДРЕСА_1 . Кошти на придбання вищевказаної земельної ділянки перераховувалися його матір`ю та сестрою ОСОБА_3 - ОСОБА_4 Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була домовленість, за якою ОСОБА_3 мала придбати за надані їй кошти земельну ділянку та переоформити її на нього. Зловживаючи довірою, ОСОБА_3 не переоформила земельну ділянку площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, на нього. Дана земельна ділянка являється частиною житлового будинку та земельної ділянки, які зареєстровані за ним. Земельні ділянки площею 0,1372 га та площею 0,0069 га мають єдиний простір та є єдиною складовою оздобленої території, вони відділені однією огорожею, раніше вони мали одного власника. На земельній ділянці площею 0,0069 га розташований господарський блок. Він неодноразово звертався до ОСОБА_3 з вимогою переоформити на нього вказану земельну ділянку, але ОСОБА_3 відмовляється вчинити відповідні дії. ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, за адресою: АДРЕСА_1 . Посилався на те, що невжиття заходу про забезпечення позову може призвести до того, що відповідачка здійснить відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження його прав на ефективний судовий захист.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову. На думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про забезпечення позову, пославшись на недоведеність ризиків невиконання рішення суду у разі задоволення позову та необґрунтованість заяви.

В судове засідання представник ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з відсутності обґрунтування достатніх підстав для накладення арешту на майно відповідача, а також даних щодо співмірності заходу забезпечення, яке просить вжити позивач.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, заявляючи вимоги про визнання права власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 посилається на невиконання попередніх усних домовленостей між відповідачкою ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_4 щодо переоформлення на нього земельної ділянки площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому позивач ОСОБА_2 не оспорює законність виникнення права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

Отже, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:007:5246, за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року без змін .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.