Номер провадження: 22-ц/813/7767/19
Номер справи місцевого суду: 521/9134/18
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/9134/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- апелянт - Одеська міська рада,

- заявник - ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа - Сьома Одеська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа: Сьома Одеська державна нотаріальна контора, за апеляційною скаргою Одеської міської ради, поданою представником Поповською Інною Петрівною, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси ухвалене у складі судді Целуха А.П. о 12 годині 31 хвилині 11 жовтня 2018 року,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа - Сьома Одеська державна нотаріальна контора, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 у період - з січня 2012 року до моменту смерті останньої, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_2 , з якою заявниця з січня 2012 року проживала однією сім`єю. Зазначає, що проживали вони за адресою, де була зареєстрована ОСОБА_2 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 . Вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Вона після смерті ОСОБА_2 є єдиною спадкоємницею. Стверджувала, що після смерті ОСОБА_2 вона у встановлений законом строк звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю підтвердження її проживання однією сім`єю з померлою не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а. с. 2 - 4).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з січня 2012 року до моменту смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою - АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 у період - з січня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті ОСОБА_2 (а. с. 105 - 105 зворотна сторона).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Одеська міська рада (далі - ОМР), яка не брала участі у справі, але вважає, що вказаним рішенням суду вирішено питання про її права та інтереси, подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОМР просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при розгляді цієї справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно.

Представник ОМР - Перепелиця В.О. у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Сьомої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи заінтересована особа сповіщена належним чином. Сьома Одеська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи без її представника.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість її учасників про розгляд справи, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника Сьомої Одеської державної нотаріальної контори.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів невірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про задоволення заяви. Висновки суду не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1264, 1277 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 81, 263, 264 ЦПК України) права.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на це рішення мотивовано тим, що не залучення судом ОМР до участі у справі у якості зацікавленої особи порушує правила передбачені статтею 1277 ЦК України. Також, в апеляційній скарзі зазначено, що даний спір повинен розглядатися не в порядку окремого провадження, а у порядку позовного провадження оскільки існує спір про право.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить встановити факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги щодо невиконання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства з приводу незалучення до участі у розгляді справи у якості заінтересованої особи ОМР, внаслідок чого орган місцевого самоврядування було позбавлено можливості щодо визнання спірного нерухомого майна відумерлим.

Суд першої інстанції не врахував, що законом на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок подати заяву про визнання спадщини відумерлою, зокрема у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом. Рішенням суду першої інстанції було встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , яка спадкоємців не має, що дає право ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємцю четвертої черги (стаття 1264 ЦК України), проти чого орган місцевого самоврядування заперечує.

Вищенаведена правова позиція апеляційного суду є відображенням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 523/8573/18.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність спору про право у даній справі, а тому його необхідно розглядати в порядку позовного провадження з залученням до участі у справі всіх спадкоємців та заінтересованих осіб.

За правилами, передбаченим ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, апеляційна скарга ОМР є обґрунтованою, а тому її треба задовольнити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, тому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, так як спір про право було виявлено під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 367, 368, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради, подану представником Поповською Інною Петрівною, - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2018 року- скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду із відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе