Справа № 211/1151/18
Провадження № 2/211/161/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
24 січня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,
позивача - ОСОБА_1, представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача - ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця ОСОБА_7, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» представлена Структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фабрикацією виконавчого провадження № 54954486, -
Ухвалою суду від 30 березня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відмовлено в залученні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору прокуратури Дніпропетровської області та Міністерства юстиції України.
Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженні №54954486 і заборони РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» перераховувати кошти на рахунки банку.
Ухвалою суду від 13 червня 2018 року за клопотанням представника позивача витребувано з Міністерства юстиції України відомості щодо законності використання в діловодстві приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 бланку Міністерства юстиції України та зображення Державного Гербу України на печатці, що містяться в листі лист приватного виконавця ОСОБА_7 від 08.11.2017 р. № 01-29/404, з зазначенням правової підстави (наказу, тощо) щодо дозволу на таке використання.
Протокольною ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позові.
Позивач ОСОБА_1 суду підтвердив, що він дійсно був винен кредитні кошти банку «Ренесанс», однак нотаріус йому з цього приводу не телефонував.
Представник позивача ОСОБА_3 суду пояснив, що ефективний захист прав проти приватного виконавця в Україні відсутній. Порушення прав позивача полягає в тому, що нотаріус накладає напис на оригіналі договору з беззаперечним підтвердженням боргу. ПАТ «ПУМБ» не мало права подавати вимоги про стягнення боргу з позивача, оскільки пропущено строк предявлення цих вимог. Відповідач ПАТ «Українська залізниця» прийняло до виконання цей незаконний документ. Неуповноважені особи реалізували стягнення з заробітної плати ОСОБА_1, скориставшись його тяжким становищем стихійним лихом. На допомогу виділялись кошти, однак на них було теж звернуто стягнення, що є порушенням. Регіональна філія «Придніпровська залізниця» взагалі не мала права приймати до виконання цей виконавчий документ. Доповнив, що його послуги це витрати за інформаційно-консультативні послуги для відновлення за ст.22 ЦК України порушеного права. Зазначив про незаконність застосування державної символіки приватним виконавцем в своїй діяльності.
Представник відповідача РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_6 позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових пояснень.
Суду пояснив, що вони зобовязані були прийняти постанову приватного виконавця згідно Закону України «Про виконавче провадження», головний бухгалтер зобовязана була проводити відповідні відрахування, оскільки в разі невиконання передбачена відповідальність за ст.362 КК України. Стягнення проводились на загальних підставах спочатку 20%, а потім 17% по виконавчому напису, 33% аліменти на дітей за заявою позивача. Тому не визнаю вимог в частині предявлення їх до АТ «Українська залізниця», в частині вимог по іншим відповідачам заперечень не має.
Приватний нотаріус виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, до суду надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 53, 54-59, 85, 88-90).
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, до суду надійшли заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 44, 116-117).
Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що з нього почали відраховувати грошові кошти. Коли сталося стихійне лихо, у нього не було достатньо коштів для відновленні домоволодіння. Він також хотів відправити дитину на лікування, однак не зробив цього через брак коштів. В звязку з цим погано спав, на роботі думав зовсім не про роботу. Він страйкував.
Допитана в якості свідка представник позивача ОСОБА_2 суду пояснила, що коли вони дізналися, що з них відраховують гроші, вона ходила та дізнавалася причину відрахування. Знайшла виконавче провадження, зателефонувала з цього приводу. Чоловік переживав, вони часто сварилися через це. Вони розраховували на ті гроші, а їх не було, тому змушені були просити гроші в матері. Приватний виконавець ОСОБА_7 часто їм телефонував, нагадував про борг, тому вважає. що постраждали всі.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що працює головним бухгалтером в Структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо». Виконавчий лист по позивачу надійшов з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» м. Дніпра, яка має свою юридичну адресу. Всі виконавчі провадження по їх співробітникам надходять до філії, вони зясовують, де боржник працює і юрист направляє виконавчі листи до них. В листопаді 2017 року отримали виконавчий лист по ОСОБА_2 і вони почали утримувати з його зарплати кошти з перерахунком на розрахунковий рахунок приватного виконавця ОСОБА_7 та ПАТ «ПУМБ». Доповнила, що вони підпорядковуються службі локомотивного господарства згідно положення про структурний підрозділ. Виплати позивачу коштів по стихійному лиху здійснювалась на підставі колективного договору, тому на неї розповсюджувалось стягнення в рахунок погашення боргу.
Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.
Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз'яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивачем не було надано доказів і не доведено факт протиправності дій або бездіяльності відповідачів, а також наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діями завдавачів шкоди.
В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 заявлено про наявність порушень з боку ПАТ «ПУМБ» при поданні документів до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, оскільки банком пропущено строк подання таких вимог, однак вказані підстави не зазначені в позовній заяві, під час підготовчого засідання вказана підстава не була зазначена позивачем, а тому не є предметом розгляду даної справи, тому суд не приймає до уваги зазначене.
Аналогічне стосується також і постанов приватного виконавця ОСОБА_7 по виконавчому провадженню № 54954486, які чинні, мають законну силу та підлягають обовязковому виконанню органами, до яких вони спрямовані.
З приводу порушень ПАТ «Українська залізниця», то як встановлено судом, дії щодо виконання постанови приватного виконавця від 08.11.2017 р. про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1, проводилися підприємством у відповідності до вимог статей 68, 69, 70, 76 Закону України «Про виконавче провадження», з врахуванням аліментних зобовязань позивача.
Доказів порушення прав позивача роботодавцем суду не надано.
Посилання на фальсифікацію виконавчого напису приватним нотаріусом ОСОБА_8 та приватним виконавцем ОСОБА_7, як на підставу для задоволенні позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Застосування державної символіки приватним виконавцем ОСОБА_7 в супровідних листах не порушує жодним чином права ОСОБА_1 та не впливає за своєю суттю на винесені ним постанови у виконавчому провадженні № 54954486, а отже не може бути підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди позивачу.
Крім того, за встановлених обставин, враховуючи, що позивачем не надано доказів заподіяння відповідачами моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодуванню моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки будь-яких обставин, зокрема щодо заподіяння шкоди позивачу, причинного зв'язку між такою шкодою та діями відповідачів не встановлено, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, однак оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави також для відшкодування судових витрат та витрат на консультативні послуги за ст.22 ЦК України.
Крім того, згідно частини 9 статті 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 31 травня 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -
в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2019 року

Суддя Д.М.Ніколенко