Справа № 752/100/17
Провадження № 6/752/222/19
У Х В А Л А

Іменем України

22.01.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої К.В.

розглянувши подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої А.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд -

Встановив:

Державний виконавець Голосіївського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Лазарева А.І. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду.

В обґрунтування подання, зазначено про те, що на виконанні у Голосіївському районному відділі ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження ВП № 56082754 з примусового виконання виконавчого листа № 752/100/17 від 26.01.2018 виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 136474,67 грн.

За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 30.03.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Державний виконавець вказує, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє/у разі наявності вказати.

Виконавцем (дата виклику) на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

31.01.2018 боржник ОСОБА_2 з'явився на прийом до державного виконавця та надав пояснення з приводу не виконання рішення суду в якому зазначив що, не має змоги виплатити борг в повному обсязі та повідомив що, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

29.11.2018 в порядку примусового виконання державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено для виконання до банківських установ.

Згідно відповідей з банків встановлено, про відсутність відкритих рахунків в боржника. А також, відсутня інформація стосовно боржника щодо сум доходу нарахованого податковим агентом в ДРФО.

Крім того, державним виконавцем не доведено факт наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2

За таких обставин, державний виконавець вказує, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, а тому просить суд задовольнити його подання.

Статтею 441 ЦПК України, визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 вказаного Закону, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань має оцінюватись судом як свідоме ухилення від виконання, коли боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На зазначене звернуто увагу в Узагальненні Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Звертаючись до суду із вказаним поданням, державний виконавець на наведені положення законодавства щодо підстав тимчасового обмеження боржника у праві виї'зду за межі України уваги не звернув, не зазначив у поданні, які саме обов'язки за ч. 5 ст. 19 вказаного Закону не виконав боржник та у чому саме полягало його свідоме ухилення від виконання встановленого судом обов'язку, тобто не довів факту саме ухилення боржника від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 259-260, 441 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої А.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя