Справа №690/440/19
Провадження №2/690/259/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2019 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Пасацької Л.А.,
за участю секретаря судового засідання Вельган А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач, 02.10.2019 р. звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1999 р. вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстрована її колишня невістка, ОСОБА_2 , але не проживає з 2010 року. Враховуючи, що відповідач не проживає тривалий час у вказаному будинку, її фактичне місце проживання невідоме, просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в порядку ст. 130 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилась, відзив до суду не подала.
Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою суду від 17.12.2019 р. вирішено провести заочний розгляд справи.
За таких підстав, з урахуванням вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, від якого надійшла відповідна заява про розгляд справи за її відсутності, що не перешкоджає вирішенню спору, та відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правові норми із наведенням мотивів їх застосування.
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1999 р., ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці розміром 2000 кв. м. (а.с.8-9).
Згідно з копією будинкової книги (а.с.4-7) та довідки про склад сім`ї від 19.09.2019 р. (а.с.13) відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 19.10.1999 р. в належному позивачу будинку АДРЕСА_1 , але згідно акту депутата ОСОБА_3 від 14.09.2019 р. за даною адресою не проживає з 2010 року (а.с.13).
Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України).
Позивач утримує вказаний будинок, сплачує комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання відповідача порушує її право власності на нерухоме майно та ускладнює оплату комунальних платежів, оформлення субсидії, оскільки вона вимушена оплачувати комунальні платежі з розрахунку на всіх зареєстрованих в даній квартирі осіб.
Згідно із положеннями ст.ст. 16, 383, 386, 391 ЦК України, власник … будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно із ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користувача житловим приміщенням…
Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім`ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації, що відображено в п. 34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку … має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , і в силу ст.391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є колишнім членом сім`ї власника (колишня невістка), тривалий час понад 9 років не проживає в цьому приміщенні без поважних причин, тому і підстав для збереження права користування за нею відсутні.
Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування.
Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, який належить позивачеві, порушує її права, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу житлом, доведені і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 768 грн. 40 коп.
На підставі наведеного, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386,391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. ст. 4, 12, 13, 28, 76-81, 128, 141, 206, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду і через Ватутінський міський суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Головуючий суддя: Л.А.Пасацька