Справа № 308/1822/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Фазикош Г.В.,

з участю секретаря - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2018 року (головуючий суддя Монич О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02.11.2016 близько 12:00 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Dacia-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 під час розвороту на зустрічній смузі дороги, рухаючись заднім ходом, перетнула роздільну смугу напрямків руху та здійснила наїзд на автомобіль марки «Audi A4» з тимчасовою транзитною реєстрацією НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобіль, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження № 74 від 09.12.2016 вартість відновлювального ремонту цього авто станом на 02.11.2016 та вартість матеріального збитку складає 26 146,94 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у СК «Універсальна», однак страховик та ОСОБА_2 в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відмовились.

Позивач зазначав, що на місці ДТП за згодою сторін було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) із зафіксованими обставинами події, а ОСОБА_2 та представник страховика запевнили, що завдана шкода буде відшкодована в повному обсязі.

Посилаючись на дані обставини, просив стягнути на свою користь зі страховика СК «Універсальна» заподіяні матеріальні збитки в розмірі 26 146,94 грн., а з ОСОБА_2 10 000,00 грн. моральної шкоди та 175,80 грн. вартості проведення товарознавчої експертизи. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір.

Під час судового розгляду справи позивач відмовився від позову в частині вимог до ОСОБА_2 (а.с.76).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ПАТ «СК «Універсальна» 26146,94 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 722,00 грн. судового збору.

На це рішення подала апеляційну скаргу ПАТ «СК «Універсальна», в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 на час ДТП не був власником авто «Audi A4», OS04572 та не мав правової підстави володіти цим авто; власником автомобіля був ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 здійснив реєстрацію авто 03.11.2016, тобто наступного дня після ДТП; ОСОБА_1 надавав інформацію, що на момент ДТП такий автомобіль був застрахований ОСОБА_3 на умовах міжнародної системи «Зелена карта» №D/7842/ Z000873416 -4YX4V у страховій компанії ТА Sysurance Company SE, однак страховиком з`ясовано, що на дату ДТП таке авто застраховано не було; судом не взято до уваги, що при визначенні матеріального збитку експертом не враховано знос автомобіля, який мав враховуватися, оскільки фактичний пробіг цього авто вдвічі більший за нормативний; розмір витрат на проведення відновлювального ремонту має бути зменшеною на суму податку на додану вартість та на суму франшизи котра за умовами полісу АІ/99662520 становить 510,00 грн.

Відповідачі та їх представники в жодне з судових засідань, які призначались апеляційним судом, не з`являлись. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.а.с.117, 118, 133, 134, 147, 148, 163, 188, 189, 214, 215). Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності відповідачів та їх представників.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02.11.2016 близько 12:00 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Dacia-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 під час розвороту на зустрічній смузі дороги, рухаючись заднім ходом, перетнула роздільну смугу напрямків руху та здійснила наїзд на автомобіль марки «Audi A4» з тимчасовою транзитною реєстрацією НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_1 , про що учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с. 12).

03.11.2016 здійснено реєстрацію автомобіля марки «Audi A4» за ОСОБА_4 (а.с. 103).

На час ДТП автомобіль належав ОСОБА_3 , був придбаний сином позивача - ОСОБА_4 , та 07.10.2016 ОСОБА_4 видав ОСОБА_1 довіреність на здійснення митного оформлення автомобіля (а.с.126). Таким чином, позивач правомірно керував транспортним засобом.

Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону N 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Міністерства внутрішніх справ України про її настання. У разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України, що діяли на день настання страхового випадку.

Отже, для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого.

У примітці до статті 124 КУпАП зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Цивільна відповідальність власника автомобіля марки «Dacia-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Універсальна» (поліс АІ/99662520) страхова сума за заподіяну майнову шкоду визначена 100 000 грн, франшиза - 510,00 грн. (а.с.97). Відповідальність власника «Audi A4» на період з 03.10.2016 по 02.11.2016 була застрахована згідно міжнародного договору «Зелена картка» (а.с.14).

Встановлено, що учасники ДТП, яка сталася 02.11.2016, скористалися таким правом скласти повідомлення про пригоду, і відповідний протокол був наданий до ПАТ Страхова компанія «Універсальна». Водії погодили у протоколі, що механічні пошкодження автомобілю марки «Audi A4» заподіяні саме ОСОБА_2 , котра при керуванні автомобілем марки «Dacia-Logan» д.н.з. НОМЕР_1 під час розвороту на зустрічній смузі дороги, рухаючись заднім ходом, перетнула роздільну смугу напрямків руху та здійснила наїзд на автомобіль марки «Audi A4».

Враховуючи наведені приписи та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини, колегія суддів відхиляє доводи ПАТ Страхова компанія «Універсальна» про те, що ДТП не є страховим випадком, і що повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка не може підтверджувати вини ОСОБА_2 у завданні шкоди автомобілю марки "Audi".

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування у встановлений договором строк є обов`язком страховика (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).

Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону N 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (абзац перший пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV).

Виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування передбачений у статті 37 Закону N 1961-IV.

СК «Універсальна» вказувала, що підставою для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування є п.п. 37.1.3. Закону N 1961-IV є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, що призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (а.с. 99).

Однак колегія суддів вважає, що порушення, на яке вказує страховик (у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за страховим полісом) не призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Доводи СК «Універсальна» про те, що автомобіль марки «Audi A4» не був застрахований міжнародним договором «Зелена картка» є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявного у справі запиту СК «Універсальна» (а.с. 100), страховик звернувся до страхового бюро Німеччини та просив підтвердити страховий захист на дату аварії, що сталася 02.11.2016 зазначивши номер міжнародного договору «Зелена картка» № 7542/ Z000873416 A YX4Y, страхувальником за яким є ОСОБА_5 .

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту подачі інших документів разом із цим запитом до страхового бюро Німеччини (наприклад, самого міжнародного договору «Зелена картка») - СК «Універсальна» до матеріалів справи не надала.

Однак, як слідує з матеріалів справи, номер міжнародного договору «Зелена картка» стосовно автомобіля марки «Audi A4» НОМЕР_2 є № 7542 /Z000873416 -4YX4Y (із цифрою «4»), тоді як у запиті вказано з допущенням помилки - № 7542/Z000873416 AYX4Y (із літерою «А») .

При цьому у відповідь на вказаний запит Німецьке бюро повідомило, що документ «Зелена картка» стосується транспортного засобу, який не був юридично зареєстрований у їхній країні, а також, що а.м. номер реєстрації не був виданий у Німеччині на дату аварії (а.с. 101).

Оцінюючи зазначений запит СК «Універсальна» та відповідь Німецького бюро, їх конкретний зміст, колегія суддів констатує, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що міжнародний договір «Зелена картка» № 7542/ Z000873416 -4YX4Y є неукладеним, нечинним чи підробленим.

Доводи СК «Універсальна» про те, що підставою для відмови у здійсненні нею виплати страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, що призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (п.п. 37.1.3. Закону N 1961-IV) - є необгунтованими.

Вказана відмова не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону № 1961-IV підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини.

Посилання на те, що водії транспортних засобів мали обов`язок інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про настання ДТП (п. 2.10 ПДР України), однак не виконали його є безпідставними.

Як зазначалось вище, пунктом 33.2 статті 33 зазначеного Закону № 1961-IV передбачено, право водіїв забезпечених транспортних засобів спільно скласти повідомлення про ДТП, мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Системне тлумачення положень пункту 33.2 статті 33 Закону України від 0.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пункту 1.7 статті 1 цього Закону дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про ДТП, за наявності умов, визначених пунктом 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статті 1 зазначеного Закону, тобто кожен з яких має договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка").

Оскільки відповідач не довів належними й допустимими доказами факту неукладення чи недійсності договору міжнародного страхування «Зелена картка» № 7542/Z000873416-4YX4Y, тому водії транспортних засобів, після складення повідомлення встановленого зразка, мали право залишити місце ДТП та звільнялися від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про настання ДТП.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відмова СК «Універсальна» у виплаті страхового відшкодування була неправомірною.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що при визначенні матеріального збитку експертом не враховано знос автомобіля, який мав враховуватися, оскільки фактичний пробіг цього авто вдвічі більший за нормативний, слід вказати наступне.

Відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, при визначенні вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, враховується коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема: - 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; - 7 років - для інших легкових КТЗ. Винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема, якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний).

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 15.09.2017 № 11/106, проведеної експертом Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Пчолинським Р.Ю. відповідно до ухвали суду від 07.08.2017 (а.с.53-59), фактичний пробіг автомобіля згідно показника одометра становить 207913 км., нормативний пробіг 81024 км., перепробіг - 126889 км. Такі дані були встановлені у висновку експертного дослідження від 09.12.2016 № 74 (а.с. 16).

Отже, фактичний пробіг автомобіля є більше ніж вдвічі більший за нормативний.

Водночас, при визначенні матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, судовим експертом коефіцієнт фізичного зносу зазначено таким, що дорівнює нулю.

Оскільки висновок експерта був неясним, а згідно інформації Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, наказом від 21.02.2019 № 13 о/с експерта Пчолинського Р.Ю. відсторонено від виконання повноважень та службових обов`язків завідувача сектору автотоварознавчих досліджень, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.08.2019 було призначено додаткову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: який матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «Audi A4» (транзитна реєстрація НОМЕР_2 ) станом на дату ДТП, що сталася 02.11.2016, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно до даних, встановлених у висновку експертного дослідження від 09.12.2016 № 74?

Згідно висновку експерта від 17.10.2019 № 13/121 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Audi A4» (транзитна реєстрація НОМЕР_2 ) станом на дату ДТП, що сталася 02.11.2016, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно до даних, встановлених у висновку експертного дослідження від 09.12.2016 № 74, становить 34171,11 грн (а.с. 199-211).

Згідно положень пункту 36.2 статті 36 Закону України від 0.07.2004 № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, розмір матеріального збитку (34171,11 грн.) має бути зменшено на суму податку на додану вартість (6834,23 грн.) та на суму франшизи котра за умовами полісу АІ/99662520 становить 510,00 грн.

Позивач просив стягнути із СК «Універсальна» 26146,94 грн - сума матеріального збитку, яка була визначена у висновку експертного дослідження від 09.12.2016, та, в подальшому, у висновку судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненям особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасникам справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки згідно висновку експерта від 17.10.2019 № 13/121 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Audi A4», визначено в сумі 34171,11 грн., колегія суддів, з врахуванням принципу диспозитивності, вважає, що до стягнення підлягає сума відшкодування, визначена судом першої інстанції.

Таким чином, відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, не доведено, що міжнародний договір «Зелена картка» № 7542/ Z000873416 -4YX4Y є неукладеним, нечинним чи підробленим, що розмір суми страхового відшкодування є меншим за визначений судом першої інстанції, а відтак доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, з урахування принципу диспозитивності та меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2019 року.

Головуюча:

Судді: