Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1851/18
Номер провадження: 2-сз/511/10/19
17 грудня 2019 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж. В., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про повернення судового збору по справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулись до суду з заявою в якій просять повернути сплачений ними при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суми судового збору в розмірі 1762,00 грн.
Свою заяву мотивували тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2019 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Однак питання про повернення судового збору не вирішено. Тому просять заяву задовольнити та повернути сплачений ними судовий збір.
Вивчивши заяву на предмет дотримання при її подачі вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.08.2018 року в провадження Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2019 року провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито в порядку п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 помер, встановити правонаступників суду не представилось можливим.
Згідно ст. 133 Цивільно-процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Згідно п. 42 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. 7 Закону №3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.
Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України, передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року,зі змінами, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Відповідно до п. 44 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку оплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.
Таким чином, з огляду на законодавство, яке регулює питання повернення судового збору по цивільним справам, оскільки остаточне рішення по справі приймав Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, то відповідно саме цей суд повинен був при закритті провадження вирішити питання щодо повернення позивачеві судового збору в рамках розглянутої цивільної справи або окремо розглянути заяву банку про повернення судового збору, а Роздільнянський районний суд Одеської області не наділений повноваженнями на розгляд даного питання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 142, ч.2 ст.255, 270 ЦПК України, суд,
В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про повернення судового збору по справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту виготовлення повного тексту ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.
ССуддя: Ж. В. Теренчук