Справа № 274/6145/18
провадження № 2/0274/2041/18
У Х В А Л А

"29" січня 2019 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі судових засідань Павлюк - ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання частково недійсними спадкових договорів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, і просить суд визнати недійсними спадкові договори укладенні 27 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині передачі у власність ОСОБА_4 1/2 ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Швайківка, вул. Нижча Загребля, буд. 75, та в частині передачі у власності ОСОБА_4 1/2 ідеальної частки земельної за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Швайківка, вул. Нижча Загребля, буд. 75, та визнання за ним права власності на дані об"єкти.

09.11.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Швайківка, вул. Нижча Загребля, буд. 75, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі спадкового договору від 27.03.2015 року. Мотивуючи тим, що оскільки право власності на вищезазначене майно зареєстроване за відповідачем і правовстановлюючі документи на нерухоме майно знаходяться у нього, існує ймовірність відчудження даного майна, що унеможливіть чи утруднить виконання судового рішення.

Розглянувши дану заяву суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Правова природа арешту майна, вчиненого у звязку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дані вимоги закону заявником не виконані, зокрема, необґрунтовано необхідності застосування даного заходу, на надано вагомих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, не надано пропозицій заявником з приводу зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову повернути ОСОБА_2, оскільки її подано з порушенням ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в Житомирського апеляційний суд через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 днів після отримання копії ухвали.

Головуючий суддя О.В.Замега