Провадження №2/523/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельныченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах та вели спільне господарство. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. В період спільного проживання вони сумісно придбали майно, а саме Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, покупцем вказаної частини квартири згідно договору купівлі продажу був відповідач. Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивач просить суд визнати вказану частину квартири спільним сумісним майном позивача та відповідача та визнати за ним право власності на ј частину вказаної квартири.

Позивач та представник позивача позов підтримали наполягали на його задоволенні.

Відповідач та його представник позов не визнали, суду пояснили, що вказану частину квартири відповідач купив за власний кошт, а також не вів з позивачем спільного господарства.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сестра позивача та відповідач на підставі біржового договору придбали 12.12.2001 року квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому сестра позивача померла, та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2005 року визнано дійсним біржовий договір купівлі продажу спірної квартири, визначено частки в праві власності за сестрою позивача та відповідачем по Ѕ частині за кожним на спірну квартиру, та визнано за позивачем право власності на Ѕ частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті сестри.

Таким чином на теперішній час позивач та відповідач володіють по Ѕ частині спірній квартирі.

Позивач та його представник не змогли в судовому засіданні довести, що Ѕ частина спірної квартири яка належить відповідачу придбана за спільні кошти позивача та відповідача. Навпаки факт придбання квартири сестрою позивача та відповідачем свідчить про те, що відповідач витратив на придбання своєї частки квартири особисті кошти.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про власність» майно придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Таким чином суд приходить до висновку що позивач не зміг довести ті обставини на які він посилався в своєму позові, та позов за таких обставин не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.17 ЗУ «Про власність», ст.ст. 12,13,89,95,141,259,263,265,272ЦПК України, суд,

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: