Справа № 236/1879/16-ц
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Саржевської І.В,
за участю секретаря Олійник С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.11.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлої 18.02.2016 в м. Красний Лиман Донецької області, та складається з 31/50 часток трикімнатної квартири, розташованої за адресою: вул. ОСОБА_5(колишня назва Чапаєва)АДРЕСА_1, м. Лиман(колишня назва ОСОБА_6), Донецької області, та яка зобов'язана надати право довічного користування цією квартирою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1609,86 грн.

Рішення суду набрало законної чинності.

22.01.2019 представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі, в якій просить винести додаткове рішення, а саме визначити, на яку частку ОСОБА_3 зменшено обовязкову частку спадкового майна.

У відповідності до ч.4ст.270 ЦПК України,суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 у справі № 818/1783/17 зауважив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обовязку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем (третьою особою) вимоги.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення є невідємною складовою основного судового рішення.

Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення, а перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпними.

Відповідно до вимог ч.1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 430 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до нього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на те, що рішенням суду від 16.11.2018 у даній цивільній справі вирішено всі заявлені вимоги та судом дана оцінка всім доводам та доказам, які надавались сторонами, розглянуті всі вимоги позивача, зазначені у позові.

Окрім того, слід зауважити, що відповідач не скористався своїм правом та не ставив питання на яку частку зменшено його обовязкову частку спадкового майна під час розгляду справи, тобто дана вимога не заявлялась відповідачем, не була предметом розгляду при винесенні рішення суду, а тому на підставі вищевикладеного та з дотриманням норм діючого законодавства суд відмовляє представнику відповідача у задоволені заяви.

Керуючись ст.ст.259,260,270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі № 236/1879/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Роз'яснити заявнику, що ОСОБА_3 має право у встановленому законом порядку звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на належне йому спадкове майно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст ухвали суду складений 31.01.2019.

Суддя -