Справа № 515/1157/15-ц
Провадження № 2-др/513/2/19
Саратський районний суд Одеської області
13 грудня 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., представника відповідача адвоката Ковпак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 515/1157/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Заяву обгрунтувала тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позов задоволено частково, стягнуто аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 800 гривень щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року і до 30 червня 2018 року.
Позивачка зазначає, що в судовому засіданні вона та її представник надавали пояснення, що аліменти необхідно стягнути до досягнення дитиною 23 років, але суд в своєму рішенні цей факт не зазначив.
На сьогоднішній день син продовжує навчання, йому ще не виповнилось 23 роки, однак отримувати аліменти за зазначеним рішення позивачка не може.
Позивачка, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась, не повідомила суд про поважні причини неявки.
Представник відповідача адвокат Ковпак О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення. В обгрунтування пославсяна те, що позивачка в позовній заяві під час звернення до суду просила стягувати аліменти на період навчання, тобто до 30 червня 2018 року. На підтвердження надала довідку ВП "Миколаївський факультет менеджменту і бізнесу Київського університету культури", що син ОСОБА_3 є студентом 1 курсу зазначеного навчального закладу, термін навчання 4 роки з 01.09.2014 по 30.06.2018 року. Постановою державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 липня 2018 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 515/1157/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення, з урахуванням наступного.
Згідно положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Як вбачається з позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1000 гривень на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, тобто до 30 червня 2018 року ( а.с. 1). Ті ж самі позовні вимоги містяться у додатковій позовній заяві (а.с.65).
На підтвердження позовних вимог позивачка надавала довідку ВП "Миколаївський факультет менеджменту і бізнесу Київського університету культури" від 22.06.2016 року за № 508, згідно якої ОСОБА_3 , є студентом 1 курсу зазначеного навчального закладу, напряму підготовки "Дизайн", термін навчання 4 роки з 01.09.2014 по 30.06.2018 року ( а.с.11).
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 800 гривень, щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року і до 30 червня 2018 року. В задоволенні решти позову відмовлено. Також стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень (а.с. 86-88).
Таким чином, позивачка не заявляла вимоги про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років. Суд розглянув позовні вимоги та ухвалив рішення у межах заявлених позивачкою вимог.
Відповідач був не згоден з розміром аліментів, які були стягнуті рішенням суду, а тому 23 грудня 2015 року подав апеляційну скаргу (а.с. 92-94).
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була відхилена, рішення Саратського районного суду Одеської області від 07.12.2015 року залишено без змін (а.с.117-118).
22 березня 2016 року Саратським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист у цивільній справі № 515/1157/15 (а.с.124).
Постановою державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 липня 2018 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 515/1157/15-ц, виданого 22 березня 2016 року Саратським районним судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 800 гривень щомісячно, починаючи з 30.06.2015 року по 30.06.2018 року. Постанова обгрунтована тим, що вимоги виконавчого докуметну боржником виконано в повному обсязі ( а.с.127-зворот).
Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 2-15, 258-261, 263, 268, 270 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 17 грудня 2019 року.
Суддя А. І. Бучацька