ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/433/19Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/745/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс Денисової Тамари Степанівни на рішення Борщівського районного суду від 22 травня 2019 року (головуючий суддя Губіш О.А., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 594/433/19 за позовом ОСОБА_1 до Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити йому строк звернення до суду з позовною вимогою до Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» про поновлення на роботі; визнати незаконним та скасувати наказ Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» № 117-к від 28 грудня 2017 року про його звільнення з посади менеджера з питань регіонального розвитку; поновити його на посаді менеджера з питань регіонального розвитку Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» з 27 листопада 2017 року; стягнути з Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 листопада 2017 року по 27 листопада 2018 року в розмірі 64799, 28 грн. (за вирахуванням сум податку та інших обов`язкових платежів); допустити негайне виконання рішення суду в частині його поновлення на посаді менеджера з питань регіонального розвитку Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць; стягнути з Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» на його користь моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1536, 80 грн.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачем його було звільнено з роботи з грубим порушенням вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а відповідно наказ № 117-к від 28.12.2017 року є незаконним. Враховуючи те, що місячний строк на звернення до суду із заявою про поновлення на роботі обчислюється виключно з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки із записом про звільнення, та зважаючи на те, що ані копія наказу, ані трудова книжка йому особисто вручена/надіслана не була, то є підстави вважати, що ним не пропущено строк звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі. Крім того, вказав, що з 27.11.2017 року по 30.01.2019 року на виконання умов Контракту, проходив військову службу у Збройних Силах України, безпосередньо перебував в районах проведення антитерористичної операції та брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, тому з поважних причин пропустив строк звернення до суду.

Рішенням Борщівського районного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , строк звернення до Борщівського районного суду Тернопільської області з позовною вимогою до Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» про поновлення на роботі.

Визнано незаконним наказ Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» № 117-к від 28 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади менеджера з питань регіонального розвитку.

Поновлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Борщів Тернопільської області) напосаді менеджера з питань регіонального розвитку Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» (ідентифікаційний код юридичної особи 21905337, місцезнаходження - вул. Центральна 50 с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області) з 27 листопада 2017 року.

Стягнуто з Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» (ідентифікаційний код юридичної особи 21905337, місцезнаходження - вул. Центральна 50 с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Борщів Тернопільської області) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 листопада 2017 року по 27 листопада 2018 року у розмірі 72965 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 70 коп. (за вирахуванням сум податку та інших обов`язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді менеджера з питань регіонального розвитку Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Стягнуто Науково-виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» (ідентифікаційний код юридичної особи 21905337, місцезнаходження - вул. Центральна 50 с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Борщів Тернопільської області) понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1321 (однієї тисячі триста двадцять однієї) грн. 64 коп.

В апеляційній скарзі представник Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс - Денисова Т.С. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском, визначеного ст.233 КзпП України, строку звернення до суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач за захистом порушеного права звернувся по спливу строку, встановленого ст. 233 КЗпП України. Суд не врахував, що трудову книжку забрала дружина позивача у грудні 2018 року чи в січні 2019 року, про що вказував сам позивач. Окрім того, сам по собі факт перебування позивача у складі Збройних Сил України не може бути підставою для поновлення йому строку звернення до суду, оскільки ним не було доведено, що перебуваючи у складі Збройних Сил України, він не мав можливості звернутися до суду, зокрема, відправити позовну заяву поштою чи. перебуваючи в квітні 2018 року зі слів позивача у відпустці по місцю проживання, а за даними відповідача і влітку 2018 року, звернутися із позовом до Борщівського районного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що позивачу обгрунтовано поновлено пропущений строк звернення до суду.

У судовому засіданні представник Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс - Денисова Т.С. апеляційну скаргу підтримала, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно наказу № 49 К від 14.05.2012 року працював менеджером з питань регіонального розвитку у Науково - виробничому фермерському господарстві «Компанія Маїс».

Відповідно до наказу Науково - виробничого фермерського господарства «Компанія Маїс» від 28 грудня 2017 року №117-к, ОСОБА_1 звільнено з роботи з 25 листопада 2017 року на підставі ч. 3 п. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з його вступом на військову службу. Підстава: повідомлення військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , вих.№ 2007 від 23.11.2017 року.

Згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23 листопада 2017 року №84 ОСОБА_1 , старший лейтенант вибуває у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , м. Яворів Львівської області для подальшого проходження військової служби.

27 листопад 2017 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, в особі командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_4 , укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, який є строковим та діє до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2017 року №159, ОСОБА_1 з 27.11.2017 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.01.2019 року №22, ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 24.01.2019 року №15 у запас за станом здоров`я направлено для зарахування на військовий облік до Борщівського РВК Тернопільської області. З 30.01.2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивача ОСОБА_1 з роботи було звільнено без законної підстави, строк звернення в суд за захистом порушеного права позивач пропустив з поважної причини.

Встановлено, що згідно апеляційної скарги рішення суду оскаржується лише з підстави пропуску позивачем строку звернення до суду, а тому воно судом апеляційної інстанції переглядається саме із зазначеної підстави.

З висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня. коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 КЗпПУ. районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки (ст.234 КЗпПУ).

За змістом даної статті законодавець не визначає перелік поважних причин, які можуть бути підставою для поновлення строку, що свідчить про те. що їх поважність оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо залежно від фактичних обставин. Під поважними причинами пропуску строку, встановленого частиною першою статті 233 КЗпПУ, варто розуміти такі причини, що об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду і підтверджуються належними доказами.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 особисто не було вручено а ні копії наказу про звільнення а ні трудової книжки.

За даними довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої командиром в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 11 вересня 2018 року за №1494, ОСОБА_1 в період з 14.01.2018 року по 02.04.2018 року, з 19.04.2018 року по 04.05.2018 року, з 13.06.2018 року по 11.07.2018 року, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Вище зазначено, що ОСОБА_1 звільнився зі служби у запас за станом здоров`я 24.01.2019 року, з 30.01.2019 року його виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до пояснень позивача він у лютому березні 2019 року намагався питання поновлення на роботі врегулювати із керівником відповідача у позасудовому порядку, до якого звертався по телефону, однак йому адміністрацією Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс, що знаходиться у м. Синельникове, 11 березня 2019 року у поновленні на роботі було відмовлено.

Встановлено, що позивач з позовом в суд звернувся 09 квітні 2019 року, чому передувало його звернення до Борщівського бюро правової допомоги. 04 березня 2019 року Чортківським місцевим центром з надання безоплатної правової допомоги згідно доручення №205 від 04.03.2019 року ОСОБА_1 було призначено адвоката для надання безоплатної правової допомоги.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано ОСОБА_1 поновив строк звернення до суду.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 мав можливість, ще будучи на військовій службі, звернутися в суд, оскільки отримання правової допомоги в умовах перебування на військовій службі в Збройних Силах України, де він майже 5 місяців безпосередню перебував в районах проведення антитерористичної операції та брав безпосередню участь у ній, були обмежені його військовим обов`язком.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс Денисової Тамари Степанівни залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий -

Судді -