Ухвала

29 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/23765/15-ц; 753/11824/18

провадження № 22-ц/824/1394/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року представник позивача ОСОБА_5 подала до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, 12 жовтня 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Безпосередньо в апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 порушив питання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування чого зазначив, що ОСОБА_2 не працює (є домогосподаркою), проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 в сільській місцевості, де займається особистим селянським господарством. Головним та фактично єдиним джерелом доходів сім'ї є пенсія чоловіка ОСОБА_4, яка становить 3 981,58 грн. на місяць, на підтвердження чого надав виписки з систем «Ощад 24/7» ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху. Надано апелянту строк до 21 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 94 411,90 грн. Роз'яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Так, 21 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через відділ прийому громадян Київського апеляційного суду повторно подав клопотання, в якому просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі або зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що на все майно апелянта та її чоловіка - відповідача ОСОБА_4 було накладено арешт на підставі постанов приватного виконавця у виконавчих провадженнях №57636533 та №56825862, на підтвердження чого надає копії інформації про виконавчі провадження. Також представник апелянта в черговий раз зазначає, що єдиним джерелом доходів сім'ї є пенсія чоловіка - відповідача ОСОБА_4 у сумі 3 981,58 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи пенсіонера. Зазначає, що апелянт ОСОБА_2 не працює та фактично перебуває на утриманні чоловіка-пенсіонера, на підтвердження чого надає виписку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, видану Пенсійним фондом України 10 січня 2019 року.

За змістом частини 1 статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

При цьому суд може відстрочити сплату судового збору особам у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Ураховуючи правовий статус апелянта, який є відповідачем у справі, дія вказаної норми на нього не розповсюджується.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В.П. в своїй ухвалі від 22 січня 2019 року (справа №199/5954/16-ц), якою відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на заочне рішення та залишив касаційну скаргу без руху.

Крім того, пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У доданих представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до клопотання документах відсутні будь-які відомості щодо перебування ОСОБА_2 на обліку в Державній службі зайнятості, наявності у неї рухомого та нерухомого майна, відкритих на її ім'я рахунків у банківських установах тощо. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є особою працездатного віку, проте, не працює, а обставин, які б унеможливлювали її працевлаштування, нею не зазначено. Відтак, доводи апелянта щодо неможливості сплати судового збору у зв'язку з її перебуванням на утриманні чоловіка-пенсіонера не можуть братися до уваги, оскільки не підтверджують її майновий стан, який би перешкоджав їй сплатити судовий збір.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, додані апелянтом докази, суд доходить висновку, що доводи, наведені представником апелянта, не дають підстав для задоволення його клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги чи зменшення його розміру, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Враховуючи наведене, заявлене представником відповідача клопотання про відстрочення сплати або зменшення розміру судового збору не свідчить про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для відстрочення сплати судового збору або зменшення його розміру. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Отже, оскільки представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не наведено переконливих доводів щодо неможливості сплатити судовий збір, додані до апеляційної скарги документи не містять інформації щодо рівня майнового стану ОСОБА_2, а розмір пенсії її чоловіка не свідчить про те, що вона позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, або, що такий розмір судового збору не є співмірним із матеріальними можливостями заявника, заява апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги або зменшення його розміру задоволенню не підлягає, а тому ОСОБА_2 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, апелянту слід сплатити 94 411,90 грн. на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

З огляду на викладене, апелянту необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та продовжити строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі або зменшення розміру судових витрат - відмовити.

Продовжити представнику відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк до 29 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 94 411,90 грн.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець