Справа №203/1651/18
Провадження №2/0203/116/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-позивачки (відповідачки) ОСОБА_1;

-представника позивачки ОСОБА_2;

-відповідача (позивача) ОСОБА_3;

-представниці відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

у с т а н о в и в:

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають трьох дітей. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі 5 100,00 грн. щомісяця, починаючи від 14.05.2018 року і до досягнення ними повноліття (а.с.а.с. 1, 2).

Ухвалою від 07.06.2018 року судом було відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13).

16 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що насправді діти перебувають на його утриманні і мешкають разом з ним. Відповідачка ухиляється від утримання дітей, тому позивач просить стягувати з неї аліменти в сумі 2 500,00 грн. щомісяця, починаючи від 12.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.а.с. 21, 22).

17 липня 2018 року суд постановив ухвали про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 35).

ОСОБА_1, її представник у судових засіданнях позов підтримали, зазначивши, що позивачка працює у храмі, позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки для утримання дітей, а від надання матеріальної допомоги відповідач, який працевлаштований неофіційно, ухиляється.

ОСОБА_3, його представниця у суді заперечували проти позову, зазначивши, що насправді діти перебувають на утримання ОСОБА_3 Майже весь час вони проводять у квартирі матері ОСОБА_3, де навчаються, приймають їжу та відпочивають. Кошти на утримання дітей ОСОБА_3 щомісяця віддає своїй матері, яка і витрачає їх на дітей.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у справі не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналіз доказів, наданих позивачами, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених у справі позовних вимог.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналіз змісту приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що особа, що звертається до суду за захистом порушеного права з утримання дитини, самостійно і на свій розсуд обирає спосіб захисту такого права, доводить суду належними та допустимими доказами обґрунтованість своїх вимог (ухилення від утримання дитини відповідача), і суд зобов'язаний розглянути справу саме у межах, визначених позивачем, і на підставі доказів, наданих ним.

Між тим, позивачі у справі не довели судові факт порушення відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивачів з таких підстав.

З тексту позовних заяв вбачається, що їх єдиним доводом є те, що відповідачі не надають будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей сторін, які, за твердженням кожного з позивача, мешкають саме з ним. При цьому відповідних доказів на підтвердження цієї обставини позивачами протягом розгляду справи надано не було.

Такі твердження цілком спростовується встановленими судом фактами.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 02.02.2002 року (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають трьох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.а.с. 4 6).

ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, але фактично мешкає у квартирі, що належить ОСОБА_3: м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 32/1 (а.с.а.с. 8, 58 61).

ОСОБА_1 здорова, офіційно не працевлаштована; за її твердженням, відвідує Свято-Успенський храм, де працює, продаючи свічки та прибираючи.

ОСОБА_3 здоровий, офіційно не працевлаштований, працює будівельником, щомісяця надає на утримання дітей кошти, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; фактично мешкає у сусідній квартирі, що належить його матері, за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 32/2А (а.с.а.с. 12, 43, 74 79).

Діти сторін здорові, навчаються у середній загальноосвітній школі, мешкають за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 32/1.

Доводи, викладені позивачами у позовній заяві (самостійне утримання дітей та ухилення відповідачів від такого утримання), натомість не підтверджено належними доказами і спростовуються доказами, зібраними у справі, зокрема, показаннями свідків, допитаних судом.

Так, свідок ОСОБА_8 (матір ОСОБА_3В.) у суді показала, що ОСОБА_1 дійсно мешкає у квартирі свідка, не сплачує за комунальні послуги, які сплачує саме свідок. Допомагає у сплаті за комунальні послуги ОСОБА_3 Діти сторін щодня після школи проводять час у свідка, де готують уроки та годуються, а йдуть додому лише ночувати. Гроші на школу щомісяця дає батько дітей. Крім того, ОСОБА_3 придбав для дітей ноутбук та стільникові телефони. Уроки з дітьми робить виключно ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_9 (сусід) у судовому засіданні також показав, що діти сторін щодня після школи знаходяться у баби (матері ОСОБА_3В.). ОСОБА_1 зранку йде з дому. По вихідних свідок ОСОБА_1 майже не бачить. Періодично бачить з дітьми ОСОБА_3, який, зокрема, ходить за покупками.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_10 (сусід) діти майже весь час мешкають з бабою (матір ОСОБА_3В.), оскільки ОСОБА_1 постійно знаходиться у церкві. Гроші на утримання дітей їх батько передає, у тому числі через нього, переказуючи їх на його банківську картку.

Свідок ОСОБА_11 (сусідка) у суді показала, що діти сторін годуються та навчаються у баби. Своє дозвілля здебільшого вони також проводять у баби.

Крім того, допитаний судом неповнолітній свідок ОСОБА_5 (старший син сторін), серед іншого, показав, що батько дійсно кілька років не проживає з родиною, проте також (як і матір) бере участь у придбанні одягу та взуття для дітей. Щодня діти час після школи проводять у баби, навчаються та відпочивають, обідають та вечеряють. Гроші на утримання дітей батько передає через бабу, яка й передає їх дітям. Скільки коштів батько віддає бабі, свідок не знає. За комунальні послуги сплачує баба.

Суд критично ставиться до наданих ОСОБА_1 характеристик навчальних закладів щодо дітей сторін, згідно з якими дітьми опікується лише мати, оскільки така інформація має субєктивний характер, а самі заклади за визначенням не можуть надавати такі оцінки (а.с.а.с. 91 93).

Суд також вважає безпідставним твердження ОСОБА_1 про постійний щомісячний дохід у сумі 3 600,00 грн. (2 000,00 грн. у храмі, 1 600,00 грн. прибирання) та щорічний в сумі 6 000,00 9 000,00 грн. від оренди земельного паю, оскільки вони не підтверджено жодним належним, допустимим та достовірним доказом.

Крім того, суд вважає за необхідне залишити без задоволення й зустрічний позов, оскільки, довівши факт своєї участі в утриманні дітей, ОСОБА_3, належним чином не підтвердив факт їх проживання з ним, надавши, натомість, докази їх фактичного перебування у баби.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність ознак порушення прав та охоронюваних законом інтересів дітей сторін, а відтак і підстав для задоволення заявлених позовів.

У порядку статті 141 ЦПК судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (паспорт серії АН №020712, виданий 30 вересня 2002 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; 49000, місто Дніпро, вулиця Гетьмана Петра Дорошенка, 12/4) у позові до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1; 49000, місто Дніпро, вулиця Юрія Савченка, 32/1) про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

ОСОБА_3 у позові до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 30 січня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян