Житомирський апеляційний суд
Справа №290/276/18 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 2 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 290/276/18 за позовом ОСОБА_2 до Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності на будівлю контори та скасування рішення виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району №65 від 25 липня 2012 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року, яке ухвалене суддею Бабич С.В. в смт Романів

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, право власності на будівлю контори, яка розташована по вул. Центральній, 1 в с. Вільха Романівського району Житомирської області. В обґрунтування вимог зазначив, що на підставі протоколу зборів співвласників майна реформованого КСП «Маяк» від 19.07.2012 р. та акту приймання-передачі від 19.07.2012 р. спірна будівля передана останнім у рахунок погашення майнових сертифікатів. Однак, Вільшанська сільська рада Романівського району Житомирської області безпідставно відмовляє в оформлені права власності на вищевказану будівлю контори, в зв'язку з чим позивач і просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області № 65 від 25 липня 2012 року.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування скарги, зокрема, зазначив, що суд безпідставно відхилив докази, надані ним, про те, що з рішенням виконкому Вільшанської сільської ради від 25.07.2012 р. № 65 він ознайомився лише 02 червням 2017 року. Вважає, що надав достатньо доказів, які підтверджують його право власності на спірну будівлю.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог за пропуском строків.

В судовому засіданні позивач та третя особа просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Крім цього, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Судом під час розгляду було встановлено, що рішенням зборів співвласників майна реформованого КСП «МАЯК» та актом прийому-передачі від 19.07.2012 р. (а.с.8 зворот, 11,12) СТОВ «Злагода» передало, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли в рахунок погашення майнових сертифікатів № НОМЕР_1 на 24313,00 грн. та № НОМЕР_2 на суму 127478,00 грн. наступне майно:

кімнату тваринника, 1955 року побудови - 19599,55 грн.;

контору (вул. Центральна, 1) -73902,18 грн.;

млин (вул. Річна) - 16308,63 грн.;

зерносклад млин - 2512,30 грн.;

металобрухт 3т - 149,28 грн.;

плуг ПЛН 4,35 - 247,32 грн.

Відповідно до витягу із рішення № 65 від 25.07.2012 р. Виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області вирішено відмовити в оформленні права власності на вказані об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку з недостатністю підтверджуючих документів права власності (а.с.8).

Рішенням зборів співвласників майна реформованого КСП «Маяк», яке було оформлено протоколом від 11.08.2012 року, було вирішено виділити в натурі у володіння та користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на погашення майнових сертифікатів наступне майно:

кімнату тваринника, 1955 року побудови - 19599,55 грн.;

млин (вул. Річна, б/н) - 16308,63 грн.;

гаражі - 23688,75 грн.;

туалет (гараж) - 721,38 грн.;

пожарне ДПО - 31353,85 грн.;

металобрухт 3т - 149,28 грн.;

плуг ПЛН 4,35 - 247,32 грн.

Відповідно до Витягу із рішення № 74 від 22.08.2012 р. Виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна на ОСОБА_2, ОСОБА_3 згідно Додатку №1:

кімнату тваринника, 1955 року побудови - 19599,55 грн.;

млин (вул. Набережна, 12) - 16308,63 грн.;

гараж 10 автомобілів (вул. Миропільська, 60) - 23688,75 грн.;

туалет гаража - 721,38 грн.;

пожежне ДПО (вул. Миропільська, 62) - 31353,85 грн. (а.с.9, 10).

Крім того, протоколом зборів співвласників майна реформованого КСП «Маяк» від 11 серпня 2012 року було також вирішено уповноважити майнову комісію передати контору (перший поверх приміщення по вул. Центральна, 1 с. Вільха) на баланс сільської ради з дотриманням всіх норм і законів розпаювання майна, а також оформити усі необхідні документи для передачі другого поверху контори на баланс сільської ради.

Рішенням Виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області № 72 від 22.08.2012 р. вирішено оформити право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: перший поверх приміщення, що розташоване по вул. Центральна, 1 с. Вільха Романівського району Житомирської області на Вільшанську сільську раду Романівського району Житомирської області. Зазначено, що видане свідоцтво на право власності підлягає обов'язковій реєстрації в Бердичівському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с.44).

Як вбачається з витягу із рішення Виконкому Вільшанської сільської ради № 67 від 27.06.2017 р. ОСОБА_3 на його звернення було надано інформацію про те, що приміщення контори перебуває на балансі сільської ради.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності, вказаних вище обставин не з'ясовував, доказів, які надавались сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, не досліджував. Суд, прийнявши заяву відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача, застосував положення статей 256-268 ЦК України, і вважаючи, що про оскаржуване рішення позивач дізнався у липні 2012 року, а не у червні 2017 року, відмовив йому у задоволенні вимог за строками позовної давності.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Порядок набуття та оформлення права власності на майно реформованого КСП регулюється Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 «Про порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22 червня 2011 року № 703.

Відповідно до ст.7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Пай є власністю члена підприємства, який має право розпоряджатись своїм майном за власним розсудом лише після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами (основними засобами, матеріалами, тощо ).

Відповідно до п.9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно п.12 зазначеного Порядку визначено, що збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі в спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Відповідно до п.15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

У даній справі за змістом згаданих позовних вимог, зважаючи на свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП № 251896 та № 251897 від 30.01.2010р., протокол Зборів співвласників майнових прав реформованого КСП «Маяк», акт прийому-передачі майна, у випадку їх чинності (що представник відповідача заперечує), позивач міг отримати лише право на набуття права власності, в тому числі приміщення контори, а не саме право власності на нерухоме майно.

Крім того, зі місту вказаних свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства № 251896 та № 251897 вбачається, що дані свідоцтва не містять відміток, які б були засвідчені підписом керівника підприємства-правонаступника та печаткою, про виділення позивачу та третій особі у справі в натурі майна, в тому числі приміщення контори, відповідно до рішення зборів співвласників майна реформованого КСП «МАЯК» від 19.07.2012 р.

Крім того, за положеннями статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема, повідомлення голови Вільшанської сільської ради від 06.11.2017 р. вбачається, що приміщення, яке розташоване по вул. Центральна, 1 с. Вільха складається з двох поверхів: перший з яких - згідно інвентаризаційної картки №2 обліку основних засобів в бюджетних установах «Будинок сільської ради с. Вільха» з 1977 року і по даний час перебуває на балансі Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області; другий поверх - рахується за КСП «Маяк» в якості контори. Рішенням Виконкому Вільшанської сільської ради №72 від 22.08.2012 р. вирішено передати контору на баланс сільської ради з дотриманням всіх норм і законів та оформленням необхідних документів (а.с.59).

Таким чином, враховуючи, що позивач не довів в судовому засіданні належності всієї будівлі контори на праві власності КСП «Маяк» і віднесення її до пайового фонду реформованого КСП «Маяк», суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області № 65 від 25 липня 2012 року.

Також, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, колегія суддів встановивши, що позивач не набув права власності на спірний об'єкт, приходить до висновку, що це право не підлягає захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, в порушення вимог ст. ст. 4, 264, 265 ЦПК України, не встановив чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, а якщо були, то повинен був вказати, чи є відповідач відповідальним за це, оскільки відмовити у задоволенні позову через пропуск строку позовної давності можливо лише при обґрунтованості та доведеності позовних вимог, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки застосовуючи норми статей 256-268 ЦК України, суд зазначених положень не врахував, судове рішення у справі не можна визнати законним.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог з вказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності на будівлю контори та скасування рішення виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Романівського району №65 від 25 липня 2012 року - з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий Судді