П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Київ

Справа № 757/5575/17-ц

Провадження: № 22-ц/824/1591/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретарі Дячук І.М., Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргиОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Підпалого В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз»), філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Зазначив, що з 02.11.2015 року по 22.08.2017 року він обіймав посаду заступника директора філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». 03.05.2017 року на виконання наказу ПАТ «Укртрансгаз» від 19.09.2013 № 337 «Про формування штатних розписів та внесення змін до них», наказу від 28.04.2017 року № 259 «Про затвердження змін до штатних розписів» його було попереджено про зміну штатного розпису та виведення з 01.05.2017 року посади заступника директора філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз», а також запропоновано переведення на вакантну посаду згідно з переліком вакантних посад станом на 03.05.2017 року. Однак, розглянувши запропоновані посади, він відмовився від переведення, з огляду на те, що запропоновані йому посади не відповідали його кваліфікації та досвіду роботи. 22.08.2017 року т.в.о. президента ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_3 було видано наказ №451-к про його звільнення 22 серпня 2017 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. 22.08.2017 року на підставі Протоколу №8-02 та Наказу №451-к, в.о. директора Філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ОСОБА_4 видано наказ №172-к про його звільнення із займаної ним посади у зв'язку зі скороченням посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що вказані вище накази винесені з порушенням чинного трудового законодавства, що призвело до порушення його трудових прав, оскільки звільнення відбулось без пропозиції щодо працевлаштування та за наявності на підприємстві вільних вакантних посад, які відповідали його кваліфікації, а також без надання переважного права залишитись на роботі. За таких підстав ОСОБА_1 просив визнати незаконним і скасувати наказ ПАТ «Укртрансгаз» №451-к про його звільнення, визнати незаконним і скасувати наказ Філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №172-к про його звільнення; поновити його на посаді заступника директора апарату філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ ПАТ «Укртрансгаз» №451-к про звільнення ОСОБА_1 - заступника директора апарату філії УМГ «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Визнано незаконним і скасовано наказ Філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №172-к про звільнення ОСОБА_1 - заступника директора керівництва апарату.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора апарату філії Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення по дату поновлення на посаді в сумі 74 273 грн. 65 коп.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора апарату філії Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» середньомісячної заробітної плати в межах одного місяця.

Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року виправлено описки, допущені в рішенні Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року, зазначено правильну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу як 224 601,84 грн. та вказано вірно організаційно-правову форму відповідача як Приватне акціонерне товариство.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просив скасувати вказане рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1 113 399,93 грн. Зазначає, що судом було неправильно обраховано суму середнього заробітку, взявши до уваги недостовірні дані щодо середньої заробітної плати. Також, при розрахунку суд допустив помилку, розділивши суму заробітку за два останні повні місяці на кількість календарних днів, а не на кількість відпрацьованих днів.

Також, апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року подав ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз». Просив скасувати вказане рішення суду в частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. При ухваленні рішення, суд не врахував положень ч. 3 ст. 64 ГК України, згідно з якої право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу, та роз'яснення, викладені у абз 4 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до яких при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Проте, якщо це право не використовувалося, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки. Зазначає, що з 03 травня 2017 року по 21 серпня 2017 року ОСОБА_1 під час виконання ним покладених на нього обов'язків, були запропоновані наявні вакантні посади, які відповідали його кваліфікації, від переведення на які він відмовився, а отже, ОСОБА_1 було звільнено з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України. 22 серпня 2017 року з ним здійснено повний розрахунок шляхом виплати грошових коштів та видано трудову книжку. Також, вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду справи у спрощеному порядку.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року.

23 листопада 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Просив залишити її без задоволення. Підтримав доводи, вказані в своїй апеляційній скарзі та зазначив, що оскільки відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, також відсутні і підстави для задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги представника ПАТ «Укртрансгаз» заперечували. Вважали, що судом правильно вирішено вимоги позивача про поновлення на роботі.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз» підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз», заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Представник філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Укртрансгаз» залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 02.11.2015 року по 22.08.2017 року ОСОБА_1 обіймав посаду заступника директора філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

03.05.2017 року на виконання наказу ПАТ «Укртрансгаз» від 19.09.2013 № 337 «Про формування штатних розписів та внесення змін до них», наказу від 28.04.2017 року № 259 «Про затвердження змін до штатних розписів» ОСОБА_1 попереджено про зміну штатного розпису та виведення з 01.05.2017 року посади заступника директора апарату філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз», а також запропоновано переведення на вакантну посаду згідно з переліком вакантних посад станом на 03.05.2017 року.

Розглянувши запропоновані посади, ОСОБА_1 відмовився від переведення, з огляду на те, що вони не відповідали його кваліфікації та досвіду роботи.

22.08.2017 року відбулось засідання первинної профспілкової організації апарату управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз», за результатами якого складено протокол № 8-02 про погодження звільнення ОСОБА_1 - заступника директора апарату філії УМГ «Київстрансгаз» згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

22.08.2017 року, на підставі Наказу №259, Протоколу №8-02, колективного договору ПАТ «Укртрансгаз» на 2016-2018 роки, т.в.о. президента ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_3 було видано наказ №451-к про звільнення ОСОБА_1 - заступника директора апарату філії УМГ «Київстрансгаз», 22 серпня 2017 року у зв'язку зі скороченням посад згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

22.08.2017 року на підставі Протоколу №8-02 та Наказу №451-к, в.о. директора Філії «УМГ «Київстрансгаз» ОСОБА_4 видано наказ №172-к про звільнення ОСОБА_1 - заступника директора керівництва апарату, 22 серпня 2017 року у зв'язку зі скороченням посад згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

21.05.2018 року Рішенням акціонера №186 ПАТ «Укртрансгаз» змінено тип товариства із публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Визнав незаконними і скасував наказ ПАТ «Укртрансгаз» №451-к та наказ Філії «Управління магістральних газопроводів «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» №172-к про звільнення ОСОБА_1 - заступника директора апарату філії УМГ «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»; поновив позивача на роботі та стягнув з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення по дату поновлення на посаді в сумі 74 273 грн. 65 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказів про його звільнення, а також про поновлення його на роботі.

Згідно ч. 3 ст. 64 цього Кодексу підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників.

Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

Статтею 141 КЗпП України визначено обов'язок власника або уповноваженого ним органу правильно організовувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності.

При звільненні працівників у зв'язку зі скороченням чисельності або штату повинні додержуватись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу при наявності вакантних робочих місць (посад) і згоди працівників.

Згідно із частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Судом встановлено, що 03 травня 2017 року ОСОБА_1 пропонувались вакантні посади у філіях ПАТ «Укртрансгаз», а саме: «Харківтрансгаз», «Черкаситрансгаз», «Львівтрансгаз», «Прикарпаттрансгаз», «Укртрансгазбут», «Укргазенергосервіс».

Також, судом установлено, що за період з 03.05.2017 року по 21.08.2017 року у філіях ПАТ «Укртрансгаз» додатково з'являлися вакантні посади. З наказів про призначення працівників в період з 03.05.2017 року по 21.08.2017 року та штатних розписів відповідних філій, наказів: № 196-к від 03.05.2017 року про звільнення директора філії «Агрогаз» ОСОБА_9, № 204-к від 05.05.17 року про переведення заступника філії «Агрогаз» ОСОБА_10 на посаду директора цієї ж філії з відповідним вивільненням посади заступника цієї ж філії, наказ № 79-к від 04.05.2017 року про переведення заступника директора філії УМГ «Киівтрансгаз» ОСОБА_11 на посаду начальника Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Київтрансгаз» та наказу № 80-к від 04.05.2017 року про переведення начальника Боярського лінійного управління магістральних газопроводів філії УМГ «Київтрансгаз» ОСОБА_12 на посаду заступника директора філії УМГ «Київтрансгаз», вбачається, що позивачу не пропонувалися такі посади як: посади директора філії «Агрогаз», заступника директора філії «Агрогаз», заступника директора філії УМГ «Київтрансгаз», начальника управління Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів.

При цьому, оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Порушення зазначеного порядку щодо пропонування працівнику іншої роботи є підставою для поновлення працівника на роботі.

Таким чином, установивши, що ПАТ «Укртрансгаз» з дня попередження про вивільнення до дня звільнення із займаної посади не пропонувало позивачу інших вакантних посад, не зазначало всіх вакансій, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог частини третьої статті 49-2 КЗпП України, та поновив його на роботі.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Укртрансгаз» про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог КЗпП України, оскільки такі доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.

Представник відповідача посилався на невідповідність ОСОБА_1 за освітньо-кваліфікаційним рівнем вказаним посадам. Разом з тим, суд обґрунтовано відхилив вказані доводи. При цьому, суд установив, що позивач з 1992 року займав керівні посади в державних та приватних установах, має стаж роботи в правоохоронних органах, зокрема, в період з 1998 року по 2004 року проходив службу в органах податкової міліції ДПА в Івано-Франківській області. Окрім того, отримав дипломи Івано-Франківського державного технічного університету нафти і газу за спеціальністю «економіка підприємства» та присвоєно кваліфікацію інженера-економіста, Львівського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Державне управління» та здобув кваліфікацію магістр державного управління, має сьомий ранг державного службовця та йому присвоєно спеціальне звання Радник Податкової та митної справи I рангу. Пройшов навчання за міжнародною програмою АССА DipIFR (Великобританія) за курсом «Міжнародні стандарти фінансової звітності» та навчання з питань організації та здійснення закупівель з урахуванням положень Закону України за номером 679-VIII від 15.09.2015 року.

Також колегія суддів відхиляє посилання представника ПАТ «Укртрансгаз» на неправильне застосування ч. 3 ст. 64 ГК України та не врахування роз'яснень, які містяться в абзаці 4 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». В даному випадку поновлення судом трудових прав позивача не можна розцінювати як втручання у здійснення власником підприємства свого права на визначення організаційно-правової структури підприємства, штату і чисельності працівників.

Доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Укртрансгаз» не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення середнього заробітку, який підлягає стягненню з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України. Судом першої інстанції неправильно здійснено розрахунок середнього заробітку.

Порядок обчислення середньої заробітної визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до п. 2 вказаної Постанови обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до положень п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Як було встановлено, ОСОБА_1 був звільнений з посади 22.08.2017 року.

Разом з тим, в червні та в липні 2017 року він працював неповні місяці, перебував на лікарняному. Тому, для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів бере дані щодо заробітної плати за два попередні місяці - за квітень та травень 2017 року. Відповідно до довідки про виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати від 07 червня 2018 року №500/11-01, заробітна плата позивача в квітні 2017 року становила 44 914,03 грн., з розрахунку 19 робочих днів, в травні 2017 року - 29 539,62 грн., з розрахунку 20 робочих днів (а. с. 22, т. 6).

Відповідно, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 3818,14 грн. (44 914,03 грн. + 29 539,62 грн.) / 19,5 ((19+20=39) : 2) робочих днів).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення суду першої інстанції - 08 червня 2018 року становить 679 628,92 грн. (3818,14 грн. х 178, де 178 - кількість робочих днів у періоді).

Вказана сума підлягає стягненню з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року підлягає зміні в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно, підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. Згідно з ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Укртрансгаз» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 796,29 грн.

В решті рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити.

Збільшити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (010201, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з 74 273,65 грн. до 679 628,92 грн. (шістсот сімдесяти дев'яти тисяч шістсот двадцяти восьми) грн. 92 коп. Сума визначена без відрахування податків та обов'язкових платежів.

У зв'язку з чим рішення в частині вирішення розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (010201, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 6 796,29 грн. (шість тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 29 коп.

В решті рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 31 січня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль