Єдиний унікальний номер 234/4416/19 Номер провадження 22-ц/804/1774/19
Єдиний унікальний номер 234/4416/19 Головуючий у 1 інстанції Пікалова Н.М.
Номер провадження 22-ц/804/1774/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Санікової О.С., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №234/4416/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» Кухарева Володимира Валентиновича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» Кухарева Володимира Валентиновича,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Краматорську Донецької області,

встановив:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У березні 2019 року ПАТ Банк «Траст» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ПАТ Банк «Траст» відповідно до договору № R161.0027424 від 07 червня 2013 року надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 11639,80 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,49% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. ОСОБА_1 кредит отримав 07 червня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером №Loan 32835 від 07 червня 2013 року. Відповідач, в порушення умов договору, не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 18 лютого 2019 року складає 26672,95 грн., з яких: 8931,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1605,99 грн. - прострочені відсотки, 6850,54 грн. - прострочена комісія, 9285,27 грн. - пеня.

Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26672,95 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн..

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року позовні вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «ТРАСТ» Кухарева В.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором R161.0027424 від 07 червня 2013 року, яка утворилася станом на 18 лютого 2019 року, в розмірі 10537,14 грн., яка складається з: 8931,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1605,99 грн. - прострочені відсотки. В частині стягнення пені та комісії відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» судовий збір у сумі 1921,00 грн..

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконне, необґрунтоване та не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовано Закон України «Про захист прав споживачів». Кредитний договір не містить несправедливих умов, дисбаланс відсутній (умовами договору передбачено наявність 2,49% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, натомість відсоткова ставка встановлена на рівні 29,99%). Вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні Кредитного договору позивачем було дотримано про що свідчить пам`ятка клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст», додаток до пам`ятки клієнта при отриманні кредиту (попередній розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту) та умови кредитного договору, в тому числі Додаток №1 та Додаток №2 до кредитного договору.

Також зазначає, що Постанова правління НБУ №168 від 10 травня 2007 року передбачає можливість наявності «комісії за супроводження кредиту». Так, вказана постанова містить Додаток до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що містить зазначення таких платежів. Вимоги Постанови правління НБУ №168 від 10 травня 2007 року позивачем дотримано, про що свідчать: Додаток №1, Додаток №2 до кредитного договору. Вказує, що супроводження кредиту це процес, який включає контроль за кредитною операцією після підписання кредитного договору та надання кредитних коштів позичальника, а також дії працівників банку щодо виявлення та запобігання можливості неповернення клієнтом боргу та сплати процентів за користування кредитом.

Крім того, зазначає, що плата за кредит це проценти та комісії, які позичальник сплачує банку за надання та обслуговування кредиту згідно з умовами кредитного договору. Відповідно ч.14 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Із цього пункту слідує, що банкам надано право нараховувати як відсотки так і комісію, якщо вона передбачена договором.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення простроченої комісії.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07 червня 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_1 укладено договір R161.0027424, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 11639,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,99 % річних та 2,49 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, що підтверджується заявою-анкетою позивальника, пам`яткою Клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, заявою про надання кредиту на споживчі цілі.

07 червня 2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» відповідно до кредитного договору R161.0027424 від 07 червня 2013 року видало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11639,80 грн., що підтверджується меморіальним ордером Loan-32835 від 07 червня 2013 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором R161.0027424 від 07 червня 2013 року заборгованість складає в сумі 26672,95 грн., яка складається з: 8931,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1605,99 грн. - прострочені відсотки, 6850,54 грн. - прострочена комісія, 9285,27 грн. - пеня.

В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена.

ПОРЯДОК РОЗГЛЯДУ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Частиною 1 ст. 369 ЦПК України визначено, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у позовній заяві, складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Позивачем рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення простроченої комісії, тому в іншій частині рішення апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційна скарга ПАТ Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» Кухарева В.В. підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення простроченої комісії суд першої інстанції виходив з того, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, та при цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Відповідно до умов кредитного договору №R161.0027424 від 07 червня 2013 року, який укладено між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, а отже особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Згідно пункту 2.6 заяви та додатку № 2 до кредитного договору №R161.0027424 від 07 червня 2013 року, щомісячна комісія за супроводження кредиту (за обслуговування кредитної заборгованості) становить 2,49 %,тобто 289,83 грн. щомісяця.

Таким чином, суд першої інстанції відмовляючи в частині стягнення комісії дійшов обґрунтованого висновку про те, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за супроводження кредиту, ПАТ банк «Траст» не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за супроводження кредиту (за обслуговування кредитної заборгованості), такі умови призводять до зміни у витратах позичальника, що є незаконним в силу частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про правомірне нарахування комісії необґрунтовані, а висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального закону.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розподілу судових витрат, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для зміни рішення в цій частині.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до підпункту "б" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2017 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Суд першої інстанції при розподілі судових витрат не врахував зазначенні норми, та дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» судового збору у сумі 1921 грн..

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги задоволено у розмірі 10537,14 грн., що складає 39,5% від ціни позову (10537,14*100:26672,95). Відповідно платіжного доручення №125432 від 25 січня 2019 року судові витрати позивача за подання позовної заяви складають 1921 грн.. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 758,80 грн. (1921*39,5%) на відшкодування судових витрат.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 367, 368,369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» Кухарева Володимира Валентиновича задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» простроченої комісії, залишити без змін.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 758,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: О.С. Санікова

О.О. Тимченко