справа № 631/1332/18
номер провадження 2/631/490/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.,

представника позивача адвоката Полтавець Є.С,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , із залученням в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів на утримання матері,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього кошти на її утримання у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

06 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання, зареєстроване за вхідним № 5360/19-вх, відповідно до якого просив суд встановити розмір відрахувань з його заробітної сплати щодо сплати аліментів не більше 50 відсотків його заробітної плати, а саме по 1/6 частині на чотирьох осіб.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Представник позивача у судовому засіданні заявлене клопотання відповідача вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлене раніше клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, уточнивши, що просить встановити розмір відрахувань з його заробітної плати у розмірі 1/8 частини на чотирьох осіб отримувачів аліментів та зазначив, що на даний час з його заробітної плати утримуються аліменти у розмірі, що перевищує 58 %.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Через канцелярію суду третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5480/19-вх від 08.08.2019 року відповідно до якої заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Крім того, 07.08.2019 року ОСОБА_4 через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву, що був зареєстрований за вхідним № 5409/19-вх, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , зазначивши, що позивачем не надано достатньо доказів того, що пенсію, яку вона отримує, не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Також третя особа звернула увагу на те, що сам факт непрацездатності ОСОБА_2 не зумовлює виникнення у відповідача обов`язку її утримувати, враховуючи те, що остання проживає зі своїм чоловіком, який має можливість її утримувати.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Через канцелярію суду надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5482/19-вх від 08.08.2019 року, відповідно до якої просила суд розгляд справи провести за її відсутності, в задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Також ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, що був зареєстрований за вхідним № 5479/19-вх від 08.08.2019 року, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , зазначивши, що позивачем не надано достатньо доказів того, що пенсію, яку вона отримує не забезпечує її потреб на життя, а посилання на незадовільний стан здоров`я не підтверджують обставин її щомісячних витрат на лікування, які перевищують її дохід у вигляді пенсії. У своєму відзиві третя особа, крім іншого, зазначила, що позивач отримує соціальне забезпечення від держави в достатньому розмірі, оскільки розмір пенсії, що отримує ОСОБА_2 перевищує прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи щодо заявленого клопотання, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про зменшення розміру відрахувань, виходитьз наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду й до зміни матеріального та сімейного стану сторін. При цьому, у своєму позові позивач зазначає, що її син ОСОБА_1 вже сплачує аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року сплачує аліменти на користьОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2014 року та відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2010 року.

У заявленому клопотанні відповідач просить суд встановити розмір відрахувань з його заробітної сплати щодо сплати аліментів у розмірі не більше 50 відсотків, а саме по 1/8 частині на чотирьох осіб, мотивуючи тим, що відповідно до довідки Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту державної служби України з надзвичайних ситуацій, де він працює, відрахування та виплати з його заробітної плати на даний час перевищує 50 відсотків, що не відповідає чинному законодавству України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер спірних правовідносин, а саме те, що предметом позову у даній справі є стягнення коштів з ОСОБА_1 на утримання матеріОСОБА_2 , а не зменшення розміру нарахованих аліментів на утримання неповнолітніх осіб чи встановлення розміру відрахувань з заробітної плати, тому вимога відповідача про встановлення розміру відрахувань (аліментів) з його заробітної плати у розмірі не більше 50 % та розміру аліментів на кожного по 1/8 частини, не може бути вирішена під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищевказане суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Для вирішення питання щодо зменшення розміру аліментів відповідач не позбавлений права звернутися до суду у цивільному провадженні з відповідним позовом. Щодо встановлення розміру відрахувань з заробітної плати відповідач може звернутися до Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 182, 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо встановлення розміру відрахувань з його заробітної сплати відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Т.М. Трояновська