Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/438/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, сторони припинили сімейні відносини з січня 2015 року, збереження шлюбу з відповідачкою вважає неможливим, в зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати, визначити місце проживання неповнолітньої дитини з відповідачкою, після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

06.12.2018 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення рішення з підготовчого судового засідання.

В підготовче засідання відповідачка не з'явилася, надала письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, визначити місце проживання неповнолітньої дитини за її місцем проживання, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2», позовні вимоги визнає. Не заперечує проти винесення рішення з підготовчого судового засідання. Відзив на позов від відповідачки до суду не надійшов.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2003 року у Олевському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із сторонами, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8), довідкою Олевської міської ради Житомирської області № 5308 від 18.09.2018 року (а.с.9).

Відповідачка ОСОБА_2 не перебуває на обліку з приводу вагітності в Комунальній установі «Олевська центральна лікарня», що підтверджується медичною довідкою від 02.01.2019 року (а.с. 18).

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачкою сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є недоцільним.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини.

Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Місце проживання неповнолітньої дитини визначається за згодою сторін, тому місце проживання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити за місцем проживання матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, тому на користь позивача з відповідачки стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10,11,12,13,142,200, 206,258,259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 29 травня 2003 року Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 31 - розірвати.

Місце проживання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити за місцем проживання матері ОСОБА_2.

Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 352,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків понесених судових витрат зі сплати судового збору з державного бюджету України в сумі 352,40 грн., сплачених відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3 від 05.07.1995 року, ІПН - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя: М.В.Ковальчук