Справа № 484/4661/19
Провадження № 2/484/1615/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Кодриш Т.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких"про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_3 до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", про розірвання договору оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що ОСОБА_3 , на праві власності належать земельні ділянки площами 0,2049га (кадастровий номер :01:000:0961), 0,0171га (кадастровий номер :01:000:0962), 1,4503га (кадастровий номер :01:000:0960) та 2,5345га (кадастровий номер :01:000:0959) в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Вказані земельні ділянки позивач отримала у власність скориставшись своїм правом на виділення у натурі земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів. Вважає, що у зв`язку із викладеним змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, що є підставою для припинення договору оренди земельної частки (паю). Добровільно розірвати договір відповідач відмовився. Крім того, представник позивача вказала, що ОСОБА_3 з 2013 року не отримувала орендну плату за вказаним договором.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, просив відмовити у їх задоволенні та розглядати справу без його участі. У відзиві на позовну заяву зазначив, що факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладенню та припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених законом. Крім того, позивач жодних претензій щодо несплати орендної плати за вказаний період відповідачу не пред`явив та не скористався своїм правом вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Також, позивачу була виплачена орендна плата на перед.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року, між ОСОБА_3 , від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_4., та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" було укладено договір оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, зареєстрований 02 березня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 56.

Скориставшись своїм правом на виділення у натурі земельної частки (паю) 16.05.2013р., 21.05.2013р. 29.12.2014р. та 19.02.2015р. позивач отримала свідоцтва про право власності на земельні ділянки, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площами 0,2049га (кадастровий номер :01:000:0961), 0,0171га (кадастровий номер :01:000:0962), 1,4503га (кадастровий номер :01:000:0960) та 2,5345га (кадастровий номер :01:000:0959).

Відповідно до пункту 17 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 р. №5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 р. за №101/4322, у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства.

При відмові орендаря розірвати цей договір та припинити користування земельною ділянкою право власника земельної ділянки (орендодавця) на землю підлягає захисту в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частинами 2-4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з пунктом 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 р. №5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 р. за №101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у зв`язку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється. Враховуючи вимоги статей 203, 215 ЦК про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін.

Тобто, враховуючи вищевикладене, з часу отримання позивачем вказаних свідоцтв на право приватної власності на землю вона набула статусу власника земельних ділянок, тобто змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому оспорюваний договір оренди земельної ділянки (паю) від 28 грудня 2009 року слід вважати припиненим.

Посилання представника відповідача про те, що сам факт оформлення державного акта на право власності на землю автоматично не припиняє дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв, а такі договори підлягають переукладенню є необґрунтованими і фактично зводяться до помилкового тлумачення вищенаведених правових норм.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду наведеним в постанові від 14 серпня 2019 року в справі 61-11820св19.

В судовому засіданні та у позовній заяві представник позивача зазначала, що ОСОБА_3 з 2013 року не отримувала орендну плату за оспорюваним договором, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього суду не надала та матеріали справи не містять.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивачу після укладення спірного договору відповідач виплатив одноразово кошти у сумі 14 000 тисяч гривень, тобто ОСОБА_3 була виплачена орендна плата на перед, однак будь-яких доказів на підтвердження цього не надав. Більш того, представник відповідача підтвердив, що документи про виплату на перед орендної плати позивачу не збереглися.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що договір оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року підлягає розірванню, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", зареєстрований 02 березня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 56.

Повне судове рішення буде складено 18.12.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко