Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 753/20440/18

провадження № 61-137св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Київська міська рада,

треті особи: Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив садово-дачне товариство «Стадне», ОСОБА_2 , ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у складі судді Українець Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив садово-дачне товариство «Стадне», ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення Київської міської ради VIII скликання VI сесії від 12 липня 2018 року в частині передання ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,1055 га, що розташована по АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі садово-дачного товариства «Стадне».

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на земельну ділянку площею 0, 1055 га, що розташована по АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі садово-дачного товариства «Стадне» та заборонити будь-яким особам, у тому числі державним реєстраторам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, у тому числі щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо вказаної земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року у складі судді Колесник О.М. заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :96:006:0017, площею 0, 1055 га, що розташована по АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 , який не є учасником справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги та повернуто її заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не вирішував питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_3 , який не приймав участі у справі, а право власності на спірну ділянку набув 01 листопада 2018 року, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали місцевого суду про забезпечення позову, що є підставою для відмови у прийнятті апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У січні 2019 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що питання про права і обов`язки ОСОБА_3 судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не вирішувалося, не врахувавши при цьому, що останній є власником спірної земельної ділянки, накладення арешту на яку порушує права власника на мирне володіння нерухомим майном, за відсутності у позивача права на таку земельну ділянку, яке має бути захищене у судовому порядку. Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги апеляційний суд позбавив ОСОБА_3 права на захист порушених прав, свобод та інтересів.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року справу № 753/20440/18 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговуючий кооператив садово-дачне товариство «Стадне», ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним рішення Київської міської ради VIII скликання VI сесії від 12 липня 2018 року в частині передання ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,1055 га, що розташована по АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі садово-дачного товариства «Стадне». Одночасно з яким подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року у складі судді Колесник О. М. заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :96:006:0017, площею 0,1055 га, що розташована по АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Вказану ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 , який не є учасником справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_3 посилався на те, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції накладено арешт на земельну ділянку, на яку він набув право власності згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 листопада 2018 року з ОСОБА_2 , чим порушено його право на вільне володіння нерухомим майном.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та повертаючи її ОСОБА_3 , апеляційний суд не врахував, що заявник звернувся до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Взаємний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , а у разі з`ясування, що оскаржуваним рішенням суду питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 , апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 352 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про те, що оскаржуваною ухвалою місцевого суду не порушено права ОСОБА_3 , фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливо лише в межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням усіх обставин справи та оцінкою доказів на підтвердження чи спростування доводів заявника про порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом першим частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов