Справа № 740/655/19
Провадження № 2/740/624/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,-адвоката Івашка В.В., третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулись із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №18 від 21 грудня 2018 року, в частині зняття ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи), з квартирного обліку; визнання незаконним наказу командира військової частини НОМЕР_1 №256 від 28 грудня 2018 року в частині зняття з квартирного обліку позивачів з членами їх сімей; зобов`язання поновлення на квартирному обліку з 20 серпня 2001 року ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), з 30 вересня 2004 року ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), з 23 жовтня 1995 року ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи). Позов обгрунтований тим, що позивачі проходили військову службу в Збройних силах України, останнє місце служби у військовій частині НОМЕР_1 , кожен із позивачів має вислугу більше 20 років, також позивачі перебували на квартирному обліку, як такі що потребують поліпшення житлових умов: позивач ОСОБА_1 , який звільнився зі служби 16 листопада 2018 року після закінчення строку дії контракту,-з 20 серпня 2001 року, позивач ОСОБА_3 , який звільнився зі служби 26 листопада 2018 року після закінчення строку дії контракту,- з 30 вересня 2004 року, позивач ОСОБА_2 , який звільнився зі служби 21 грудня 2017 року після закінчення строку дії контракту,- з 23 жовтня 1995 року. Засідання житлової комісії проведено за відсутності позивачів, мотиви та правові підстави їх зняття з квартирного обліку не зазначені, що порушує право на житло позивачів та їх членій їх сімей- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. Просять позов задовольнити.

У відзиві на позов від 09 квітня 2019 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що позивачів звільнено із військової служби по закінченню терміну дії контрактів, що не є підставою для їх залишення на квартирному обліку.

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 адвокат Івашко В.В. позов підтримали за вищевикладених обставин.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до заяви від 04 вересня 2019 року позивач ОСОБА_3 позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви від 29 листопада 2019 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 просить відкласти судовий розгляд через перебування юрисконсульта у додатковій відпустці (складання сесії), при цьому відповідачем є юридична особа, яка не позбавлена можливості направлення до суду повноваженого представника у встановленому порядку, відповідачем подано суду відзив на позов, також згідно заяви командира війської частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 02 серпня 2019 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням юрисконсульта у відпустці судовий розгляд відкладався, тобто причини неявки представника віповідача в судове засідання не є поважними.

Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків.
Позивачами по справі є ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання з 2006 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання з 2006 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання з 2013 року в АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07 квітня 2005 року капітана ОСОБА_2 та його сім`ю поставлено на квартирний облік в/ч НОМЕР_1 на загальну чергу з 23 жовтня 1995 року; відповідно до витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30 вересня 2004 року сержанта ОСОБА_3 та його сім`ю поставлено на квартирний облік в/ч НОМЕР_1 на загальну чергу з 30 вересня 2004 року; згідно витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 20 серпня 2001 року прапорщика ОСОБА_1 та його сім`ю поставлено на квартирний облік в/ч НОМЕР_1 на загальну чергу з 20 серпня 2001 року.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №242 від 18 грудня 2017 року майора ОСОБА_2 , звільненого з військової служби відповідно до наказу №188 від 23 листопада 2017 року в запас за п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 з урахуванням вимог п.п.«ї» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 21 грудня 2017 року із направленням на військовий облік до Ніжинського ОМВК; вислуга років станом на 21 грудня 2017 року-28 років 04 місяці 20 днів; з 21 грудня 2017 року припинено дію контракту, який було продовжено понад встановлений строк на період до оголошення демобілізації, відповідно до наказу №137а від 10 липня 2015 року; зараховано до оперативного резерву першої черги; отримав службове житло в АДРЕСА_2 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 26 листопада 2018 року старшину ОСОБА_3 , звільненого з військової служби відповідно до наказу №27-РС від 23 листопада 2018 року в запас за п. «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 26 листопада 2018 року із направленням на військовий облік до Ніжинського ОМВК; вислуга років станом на 26 листопада 2018 року-21 рік 09 місяців 27 днів; з 26 листопада 2018 року припинено дію контракту, який було продовжено понад встановлений строк на період до оголошення демобілізації, відповідно до наказу №59а від 26 березня 2015 року; зараховано до оперативного резурву першої черги.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 07 листопада 2018 року прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби відповідно до наказу №26-РС від 07 листопада 2018 року в запас за п. «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 16 листопада 2018 року із направленням на військовий облік до Ніжинського ОМВК; вислуга років станом на 16 листопада 2018 року-25 років 04 місяці 25 днів; з 16 листопада 2018 року припинено дію контракту, який було продовжено понад встановлений строк на період до оголошення демобілізації, відповідно до наказу №203 від 16 жовтня 2014 року; зараховано до оперативного резурву першої черги.
Відповідно до рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленного протоколом засідання №18 від 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи) знято з квартирного обліку, про що командиром даної військової частини 28 грудня 2018 року винесений наказ №256, підстава-рапорт голови житлової комісії.

Зі змісту позову та відзиву, пояснень позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , встановлено, що за час проходження позивачами військової служби житлом вони не були забезпечені, грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення їм також не надавалась, також судом встановлено, що при постановленні позивачів на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, порушення житловою комісією військової частини вимог закону та нормативних актів не було допущено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.ст.22, 24 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Дія вищевказаної правової норми не пов`язується з тим, з якої підстави військовослужбовець звільнений в запас. Визначальним є саме звільнення в запас.

В судовому засіданні встановлено, що позивачів було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строків дії контрактів і зараховано до оперативного резерву першої черги.
Згідно із ст.26 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Положеннями Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року, яка діяла до 16 жовтня 2018 року і була чинною на час звільнення позивача ОСОБА_2 23 листопада 2017 року, встановлений, зокрема, порядок обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у Збройних Сил України.

Згідно п.2.16 даної Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Зняття позивачів та членів їх сімей з квартирного обліку у грудні 2018 року згідно рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №18 від 21 грудня 2018 року, в якому не зазначені правові підстави, тобто через 17 років перебування на квартирному обліку позивача ОСОБА_1 , який як військовослужбовець має 25 років 04 місяці 25 днів вислуги років, через 14 років перебування на квартирному обліку позивача ОСОБА_3 , який як військовослужбовець має 21 рік 09 місяців 27 днів вислуги років, через 23 роки перебування на квартирному обліку позивача ОСОБА_2 , який як військовослужбовець має 28 років 04 місяці 20 днів вислуги років, і які мають право відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на забезпечення жилим приміщенням, буде становити для позивачів надмірний тягар, при цьому втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення ЄСПЛ у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).

Також судом враховується, що зняття позивачів та членів їх сімей з квартирного обліку за встановлених обставин не переслідує законної мети, відповідачем не доведено необхідність вказаних заходів щодо позивачів відповідно до чинного законодавства України.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову повністю судовий збір по 768 грн. 40 коп підлягає стягненню із відповідача на користь кожного позивача.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №18 від 21 грудня 2018 року, в частині зняття ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи), з квартирного обліку.

Визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №256 від 28 грудня 2018 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку з 20 серпня 2001 року ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи), з 30 вересня 2004 року ОСОБА_3 (склад сім`ї одна особа), з 23 жовтня 1995 року ОСОБА_2 (склад сім`ї три особи).

Стягнути із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп судового збору на кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Суддя В.Олійник
Повне рішення суду складене 16 грудня 2019 року.