Справа № 159/6041/19
Провадження № 2/159/1511/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що 14 липня 2019 року, о 18 год. 44 хв., сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «БМВ 732», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач, яка була пасажиром автомобіля марки «Citroen», отримала тілесні ушкодження. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.08.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 15.07.2019 по 19.07.2019 з діагнозом: струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки, цефалічний синдром. Вартість лікування склала 2056,80 грн. Просила стягнути з відповідача в її користь матеріальні збитки в сумі 2056,80 грн. та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач зазначила, що тривалий час перебувала на лікуванні, пережила нервовий стрес, були порушені її нормальні життєві зв`язки, вона змушена була докладати додаткові зусиль для організації робочого та особистого часу.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що 14 липня 2019 року, о 18 год. 44 хв., відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «БМВ 732», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля марки «Citroen» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.08.2019 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Оскільки позивач надала докази того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.07.2019 з вини відповідача, вона отримала тілесні ушкодження, з приводу отриманих ушкоджень проходила лікування та вартість лікування склала 2056,80 грн.

Відповідач зазначені докази не спростував, тому з нього на користь позивача слід стягнути вартість лікування.

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Позивач надала докази того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, їй були заподіяні тілесні ушкодження, вона змушена була проходити лікування. Неправомірні дії відповідача привели до спричинення їй моральної шкоди, до зміни її звичного ритму життя, порушення нормальних життєвих зв`язків.

Відповідач зазначені доводи позивача не спростував, тому з нього у відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід стягнути 50000 грн., тобто, ту суму, яку просила стягнути позивач.

Щодо судових витрат у цій справі.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Позивачем, при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2169,90 грн.

Оскільки судом позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі в сумі 2169,90 грн.

Керуючись ст.ст.4,10, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу - 001413610, орган, що видав - 0717) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , документ, що посвідчує особу - НОМЕР_3, орган, що видав - 0717, дата видачі - 24.05.2017) у відшкодування завданої їй майнової шкоди 2056 (дві тисячі п`ятдесят шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу - 001413610, орган, що видав - 0717) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , документ, що посвідчує особу - НОМЕР_3, орган, що видав - 0717, дата видачі - 24.05.2017) на відшкодування завданої їй моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу - 001413610, орган, що видав - 0717) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , документ, що посвідчує особу - НОМЕР_3, орган, що видав - 0717, дата видачі - 24.05.2017) понесені нею судові витрати в сумі 2169 (дві тисячі сто шістдесят дев`ять) гривень 90 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. Панасюк