ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9146/19 Справа № 215/1807/19 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання : Голуб О.О.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, ухваленого суддею Камбул М.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПрАТ «ПівнГЗК») про відшкодування моральної шкоди.

В мотивування заявлених вимог посилається, що 27.01.2016 загинув її чоловік ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_3 , який на момент ДТП виконував свої трудові обов`язки та знаходився у трудових відносинах з ПрАТ «ПівнГЗК». Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.01.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України. Загибеллю чоловіка позивачу завдано моральної шкоди, яка обумовлена моральними стражданнями з приводу його смерті, погіршенням життєвих умов, яку позивач оцінює у розмірі 500 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» судовий збір у розмірі 2000 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом не вмотивовано з яких міркувань суд дійшов висновку про стягнення моральної шкоди у визначеному розмірі. Позивачем не надано жодних доказів, щоб оцінити завдану шкоду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 9).

Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 визнано винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинувачені за ст. 286 ч. 2 КК України, внаслідок порушення ПДР автобус «НЕФАЗ 5299-10-17» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзній частині дороги вул.Арсентьєва в Тернівському районі м.Кривого Рогу в районі нерегульованого перехрестя із об`їзною дорогою (у напрямку кільця Комсомолу) на зустрічній смузі руху допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11183-110-30» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 11183-110-30» ОСОБА_2 помер від отриманих травм на місці ДТП (а.с. 10-11).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус «НЕФАЗ 5299-10-17» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ПАТ «ПівнГЗК» (а.с.13).

Водій ОСОБА_3 27.01.2016 будучи на своєму робочому місці керував автобусом «НЕФАЗ 5299-10-17» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про доведення факту спричинення моральної шкоди позивачу, як дружині загиблого під час ДТП з вини водія, який перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ПівнГЗК» та обов`язку відповідача відшкодувати її.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивача має право на відшкодування моральної шкоди, як дружина загиблого.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо відсутності підстав відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 колегією суддів відхиляються, оскільки факт заподіяння моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка внаслідок ДТП стався в результаті винних дій водія ПАТ «ПівнГЗК», встановлений в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи.

Позивач втратила рідну людину, чоловіка, якого дуже любила та поважала, порушено звичайний для неї спосіб життя, а втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, моральною підтримкою, матеріальним забезпеченням і вона переносить нервові потрясіння та душевні страждання.

Моральні страждання, які переживають близькі через втрату рідної людини, не залежать від наявності або відсутності від померлого матеріальних благ, жодним чином не впливає на перенесені страждання через втрату близької, рідної, кровного споріднення людини. Втрата завжди спричиняє відчай ніколи більше не побачити чоловіка, страждання, та відчай безповоротності втрати.

Тому, колегія суддів вважає неприйнятними доводи відповідача, про відсутність належних та допустимих доказів перенесених моральних страждань позивача.

Колегія суддів погоджується з розміром морально шкоди, визначеним судом першої інстанції, який, на думку колегії суддів, визначено судом першої інстанції з урахуванням роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Здоров`я та життя людини є найвищою цінністю людства, тому винні дії відповідача, що стали причиною загибелі потерпілого є правовою підставою для відшкодування моральної шкоди. Розмір якої судом першої інстанції визначений з урахуванням усіх обставин, а також за відсутності вини потерпілого. Визначений розмір компенсації моральної шкоди є співмірним із завданою шкодою, відповідає засадам розумності та виваженості.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367,374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: