справа № 361/3634/18 головуючий у суді І інстанції Селезньова Т.В.
провадження № 22-ц-/824/1494/19 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ткаченка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Завод порошкової металургії» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у справі за клопотанням Відкритого акціонерного товариства «Науково-виробнича корпорація «Уралвагонзавод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року у справі № А40-50048/17-47-484 про стягнення з Державного підприємства «Завод порошкової металургії» суми безпідставного збагачення у розмірі 27 451 637, 64 руб. і витрат по сплаті державного мита 160 258 руб., -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ДП «Уралвагонзавод» звернувся до суду з клопотанням та просив визнати та надати дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року у справі № А40-50048/17-47-484 про стягнення з ДП «Завод порошкової металургії» суми боргу у розмірі 27 611 895, 64 руб., із них: 27 451 637, 64 руб. - безпідставне збагачення, 160 258 руб. - витрати по сплаті державного мита.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року стягнуто на користь ДП «Уралвагонзавод» 27 451 637, 64 руб. безпідставного збагачення, а також витрати по сплаті державного мита. Вказане рішення підлягає виконанню на підставі ст. 6 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року клопотання ДП «Уралвагонзавод» задоволено.

В апеляційній скарзі ДП «Завод порошкової металургії» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу у задоволенні клопотання. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ДП «Завод порошкової металургії»зазначає, що замовлення ДП «Уралвагонзавод» було виконано у повному обсязі та вся продукція знаходиться на складі і мала бути відвантажена. Однак, через політичну ситуацію, яка існує у державі, завод не може виконати свої обов'язки через зупинення дозволу на експорт продукції до Росії. Рішенням Державної служби експортного контролю України було зупинено дозвіл на право здійснення експорту товарів подвійного призначення з метою забезпечення національних інтересів України. Дія дозволів на право експорту товарів військового призначення була припинена. Отже, жодного безпідставного збагачення не відбулося, оскільки виникли форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що про розгляд позову ВАТ «Науково - виробнича корпорація «Уралвагонзавод» у Арбітражному суді міста Москви відповідач був повідомлений належними чином, рішення іноземного суду на даний час не виконане в жодній з держав (договірних сторін) і фактично не оспорюється відповідачем - резидентом України. Україна має з Російською Федерацією договірні відносини щодо надання взаємної правової допомоги і визнання судових рішень.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено,що рішення Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року у справі № А40-50048/17-47-484 - позов ВАТ «Науково - виробнича корпорація «Уралвагонзавод» задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Завод порошкової металургії» на користь позивача суму безпідставного збагачення у розмірі 27451637,64 руб. і витрати по сплаті державного мита 160258 руб.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 1 Законом України «Про санкції» з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи. Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб'єктів, які здійснюють терористичну діяльність. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про санкції» видами секторальних та персональних санкцій є, зокрема, обмеження торгівельних операцій (пункт 2); запобігання виведення капіталів за межі України (пункт 4); зупинення виконання економічних та фінансових зобов'язань (пункт 5); припинення видачі дозволів, ліцензій на вивезення з України валютних цінностей (пункт 14); припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сферах безпеки та оборони (пункт 18).

27 серпня 2014 року Указом Президента України №691/2014 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 27 серпня 2014 року «Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики» пунктом 7 якого припинено експорт до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання Російською Федерацією.

Так, згідно підпункту 7 пункту 1 Рішення Ради національної безпеки та оборони України доручено Кабінету Міністрів України ужити заходів щодо припинення: експорту до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання Російською Федерацією, за винятком космічної техніки, яка застосовується для досліджень та використання космосу в мирних цілях у рамках міжнародних космічних проектів.

Рішеннями Ради національної безпеки та оборони України з огляду на військову агресію Російської Федерації, було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво, а також співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з Російською Федерацією.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та враховуючи постанову Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII, дії Російської Федерації розцінено і визнано збройною агресією та окупацією, що грубо порушує принципи міжнародної безпеки та положення: 1.Гаазької конвенції 1907 року; 2. IV Женевської конвенції 1949 року; 3. Меморандуму про гарантії безпеки у зв'язку з приєднанням України до Договору про не розповсюдження ядерної зброї 1994 року; 4. Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року.

Згідно з Указом Президента України 14 травня 2018 року № 126/2018 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 року «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким впроваджено санкції проти АТ «Науково-виробнича корпорація «Уралвагонзавод» (Додаток 2 до рішення).

Так, проти АТ «Науково-виробнича корпорація «Уралвагонзавод» введено наступні санкції: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про санкції» підставою для застосування санкцій також є вчинення іноземною державою, іноземною юридичною особою, юридичною особою, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземцем, особою без громадянства, а також суб'єктами, які здійснюють терористичну діяльність, дій, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, стосовно іншої іноземної держави, громадян чи юридичних осіб останньої.

Оскільки, кінцевим користувачем товару, який ДП «Завод порошкової металургії» повинен був постачати відповідно до умов договору, є компанія, яка підпадає під санкції, здійснення економічних та фінансових відносин протирічить санкційній політиці України та встановленим обмеженням - обмеження торговельних операцій, запобігання виведенню капіталів за межі України, а саме, пункт 2, 4 ст. 4 Законом України «Про санкції».

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого із своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Визнаючи та надаючи дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року у справі про стягнення з ДП «Завод порошкової металургії» суми боргу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відносно заявника запроваджено санкції на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, у випадку, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України.

Під час розгляду справи встановлено, що з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, через збройну агресію застосовано до ВАТ «Науково - виробнича корпорація «Уралвагонзавод» санкції, а відтак, визнання та надання дозволу на виконання рішення суду загрожуватиме інтересам України.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення та прийняття постанови по суті вимог, заявлених у клопотанні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод порошкової металургії» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства «Науково-виробнича корпорація «Уралвагонзавод» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду міста Москви від 29 грудня 2017 року у справі № А40-50048/17-47-484 про стягнення з Державного підприємства «Завод порошкової металургії» суми безпідставного збагачення у розмірі 27 451 637,64 руб. і витрат по сплаті державного мита 160 258 руб. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.