Справа № 419/3024/18
Провадження № 2/419/123/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О.М.,

при секретарі - Шапка О. О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Служби у справах дітей Новоайдарскьої РДА - Трунякова Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну порядку сплати аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Новоайдарської РДА, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну порядку сплати аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Новоайдарської РДА.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.07.2015 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_4 .

12.06.2017 року заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі ј частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2017 року і до повноліття дитини.

16.08.2018 року заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2018 року складала 28546,52 грн.

Відповідач не цікавиться життям сина, участі у його вихованні не приймає, фінансово не забезпечує, перешкоджає виїзду дитини до РФ, діє всупереч інтересів дитини, не піклується та не цікавиться її фізичним та психологічним здоров`ям, не турбується за підготовку дитини до самостійного життя, не спілкується з дитиною у необхідному обсязі. Позивач просила суд врахувати наявну кримінальну історію в житті відповідача, через що у дитини можуть виникнути труднощі в майбутньому.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі.

18.02.2019 року через канцелярію суду надійшла письмова заява, в якій позивач ОСОБА_1 просила суд залишили частину позовних вимог без розгляду, а саме щодо зміни порядку сплати аліментів (т. 1 а.с.51).

26.02.2019 року від позивача надійшла письмова заява про залишення без розгляду позовної заяви в частині зміни порядку сплати аліментів (стягнення аліментів у твердій грошовій сумі) у зв`язку з відмовою від позовних вимог у цій частині (т. 1 а.с.78).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи відповідача, який не відмовляється від виховання сина, місцезнаходження якого та колишньої дружини йому було не відоме до подачі позову до суду. З цього приводу своєї винної поведінки щодо ухилення від обов`язків по вихованню дитини та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, також умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дитини він не вбачає та висловлює бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Представник третьої особиСлужби у справах дітей Новоайдарської РДА - Труняков Є. С. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, комісією з питань захисту прав дитини Новоайдарскьої РДАна засіданні 26.12.2018 р. встановлено, що вихованням дитини займається позивач, відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Новоайдарська РДА, як орган опіки та піклування, вважає що відповідач може бути позбавлений батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 .

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно приписів ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що 03.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 11.11.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області (т. 1 а.с.11), батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

12.06.2017 року заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі ј частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2017 року і до повноліття дитини. Вказане рішення набуло законної сили 20.09.2017 року (т. 1 а.с.12-14).

16.08.2018 року заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Вказане рішення суду набуло законної сили 15.09.2018 року (т. 1 а.с.15-16).

З копії довідки про склад сім`ї №410, наданої 22.10.2018 року Побєдівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (т. 1 а.с.26), вбачається, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.01.2019 року (т. 1 а.с.41), Новоайдарська райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає, що відповідно до п. 2 ст. 164 СК України ОСОБА_3 може бути позбавлений батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .Комісією з питань захисту прав дитини Новоайдарскьої РДАна засіданні 26.12.2018 р. встановлено, що вихованням дитини займається позивач, відповідач участі у вихованні дитини не приймає.

27.03.2019 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Приймою Р.С. (т.1 а.с.106, 107) було надано письмові заперечення проти позову з додатками.

Так, з долучених матеріалів вбачається, що 20.03.2019 року представник відповідача звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про перегляд заочного рішення від 12.06.2017 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини (т. 1 а.с.102- 103).

Згідно копії ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.04.2019 року у справі 3428/2891/17 було задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.06.2017 року у цивільній справі №428/2891/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а заочне рішення у зазначеній справі - скасовано (т. 1 а.с. 159).

08.05.2019 року головним державним виконавцем Слов`яносербського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №428/2891/17, виданого 12.06.2017 року Сєвєродонецьким міським судом (т. 2 а.с. 20).

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що відповідач проживає на тимчасово окупований території в селищі Родакове Луганської області, позивач перешкоджає відповідачу в спілкуванні зі своїм сином, шляхом неповідомлення свого з сином місцезнаходження, що супроводжується постійними переїздами з одної адреси до іншої, блокує телефонний номер та скайп зв`язок з відповідачем, електронну пошту. Проти позбавлення батьківських прав щодо сина відповідач заперечує, після того, як йому стало відомо з 14.02.2019 р. у Новоайдарському районному суді знаходиться на розгляді справа, та аліменти за рішенням суду перебувають на виконанні у виконавчій службі, ним сплачено аліменти на рахунок відділу. До цього часу йому не було відомо місце знаходження його сина та колишньої дружини.12.03.2019 р. ним були перераховані на депозитний рахунок Слов`яносербського відділу виконавчої служби аліменти на виконання рішення суду в сумі 2000 грн. та 18.03.2019 р. перераховано на утримання сина ОСОБА_6 2000 грн. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також представником відповідача надано суду позовну заяву про стягнення аліментів з додатками, подану позивачем ОСОБА_1 до ОСОБА_3 на її користь, на утримання сина ОСОБА_8 . Датована відповідна заява 07.05.2019 р. та скерована на адресу Жовтневого районного суду м. Луганська, використовуючи норми юридично нікчемних нормативно-правових актів так званої «ЛНР» (а.с.22-29).

Позивачем подано позовну заяву до Марківського районного суду Луганської області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. (а.с.38-39).

Відповідачем до Новоайдарського районного суду подано позов про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї (а.с.52-56).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом достовірно встановлено, що відповідач - ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом також встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям малолітньої дитини, не дбає про її здоров`я, культурний та духовний розвиток.

Натомість позивач не сприяє та не створює умов для можливого спілкування батька з дитиною, виходячи зі спілкування сторін в мережі інтернет, сторони не можуть знайти порозуміння щодо виховання дитини, їх спілкування сходиться до взаємних образливих висловлювань на адресу один одного, причому позивач виявляє стійке негативне відношення до відповідача з особистих міркувань і нехтує інтересами малолітньої дитини щодо можливого виховання та спілкування її з батьком (а.с.57-66).

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд не знаходить наявних правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування в особі Новоайдарської районної державної адміністрації від 08.01.2019 року, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

Твердження позивач про наявну кримінальну історію в житті відповідача, через що у дитини можуть виникнути труднощі в майбутньому, не заслуговують на увагу суду, оскільки суду не надані докази щодо наявної кримінальної репутації відповідача.

Суд звертає увагу відповідача та попереджає останнього про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, оскільки дитина, особливо у малолітньому віці, потребує безпосереднього контактного спілкування з батьком, емоційних проявів до нього у спілкуванні, що сприятиме розумінню дитини захищеності та його потрібності у житті батька.

Суд також покладає на органи опіки та піклування - Новоайдарську районну державну адміністрацію контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо його малолітнього сина.

18.02.2019 р., 26.02.2019 року від позивача до суду надійшли заяви про залишення позову в частині зміни порядку сплати аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі без розгляду. Суд приходить до висновку, що відповідна заява не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі, ст. ст. 150, 164, 166 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Новоайдарської РДА - відмовити.

В частині позовних вимог щодо зміни порядку сплати аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - позов залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на орган опіки та піклування Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова