печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 11 грудня 2019 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

І. У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться у пункті 14 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК (у редакції ЦПК України дійсній до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), тобто у частині відповідності заяви до форми і змісту з врахуванням особливостей категорії правовідносин.

Аналогічними за змістовим навантаженням є положення статті 175 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, якою визначено вимоги для позовної заяви.

Таким чином, заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, а також посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Зміст позовних вимог (пункт 4 частини третьої статті 175 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, тому це має суттєве значення при розгляді справи, і відповідно вимагає чітко визначеного формулювання. Запропонований позивачем текст спростування має бути представлений суду та враховуватися при постановленні судового рішення.

Відповідно до постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, при цьому заявник у прохальній частині просить суд зобов`язати відповідача спростувати спірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена, не називаючи його та обмежуючись загальним формулюванням без вказівки чіткого і конкретного способу.

Текст таких висловів та інформації повинен бути відображений у прохальній частині, так само, як і запропонований позивачем текст спростування, оскільки суд, як і сторони, має ознайомитися, дослідити, оцінити у сукупності з іншими поданими належними доказами, та врахувати при постановленні судового рішення.

Відтак, у позовній заяві мають міститися детальні відомості, а не загальні твердження, про те, коли та у який спосіб була поширена інформація відповідачем, з посиланням на належні та допустимі докази, тому заявникові слід уточнити зміст прохальної частини.

ІІ. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві, як роз`яснено у пункті 12 Пленумом у вищевказаній постанові від 27 лютого 2009 року № 1.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

У позовній заяві вказано, що факт поширення спірної інформації відбувся на пленарному засіданні Верховної ради України, по телебаченню та у мережі Інтернет. Також серед додатків містяться роздруківки сторінок браузера із спірною інформацією.

В той же час відповідачами у справі не залучено автора відповідного інформаційного матеріалу та власника веб-сайтів, на які посилається, надаючи суду роздруківки.

ІІІ. Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Слід звернути увагу заявника, що не додано доказів розповсюдження інформації у мережі Інтернет, на яку вказує як на недостовірну, та просить суд зобов`язати відповідача спростувати, оскільки роздруківка з Інтернет не підтверджена іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводить факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника, відповідача).

Відповідно до частини першої статті 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі.

Положеннями даної статті визначено, що такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 136, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова