Справа № 155/429/18 Головуючий у 1 інстанції: Чонка В. В.
Провадження № 22-ц/802/1273/19 Категорія: 39 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20.10.2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі - 18600 грн.

Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета - заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору від 20.10.2011 року, своєчасно не повернув кредит та не сплатив відсотки відповідно до умов цього кредитного договору, станом на 18 лютого 2018 року у нього виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 38780,84 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38780,84 грн по кредитному договору та понесені судові витрати.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 08 травня 2018 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 38780,84 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в даній справі відмовити.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст. 268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 20.10.2011 року ( а.с.11).

До Анкети-заяви банк додав Витяг з Тарифів по картках: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна» Contract, «Універсальна ГОЛД» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( а.с. 12).

Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 20 жовтня 2011 року року, яка утворилась станом на 18 лютого 2018 року та складає: 38780 грн, з яких: 4463,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21028,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10965,91 - пеня, 2322,90 грн. - заборгованість по судових штрафах.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 20 жовтня 2011 року, на яку посилається банк у позовній заяві, зазначено лише анкетні дані відповідача, однак не зазначено яка кредитна картка надана ОСОБА_1 , не зазначено який ліміт коштів було надано відповідачу, не зазначено проценти за користування кредитними коштами, який термін повернення кредитних коштів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що банком не подано до суду належних, допустимих та беззаперечних доказів того, що відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 18600 гривень.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, пеню та штрафні санкції.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.10.2011 року посилався на витяг з тарифів обслуговування кредитних карток та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.

Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17(провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді тіло кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про тіло кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

В апеляційній скарзі відповідач заперечує надання банком суми кредиту саме в розмір 18600 гривень, відповідач послідовно вказував на недоведеність банком вимог в частині надання кредитного ліміту саме в розмірі 18600 грн. В апеляційній скарзі відповідач стверджував, що він у повному обсязі виконав зобов`язання перед банком, повернувши отримані кошти та нараховані відсотки. При цьому вказував, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вимог банку про надання кредитного ліміту та правомірності нарахування відсотків за його користування, пені та штрафу, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача.

Суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи та дійшов передчасного висновку про задоволення позову в даній справі.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у даній справі ухвалюється нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», тому у відповідності до наведених положень ЦПК України з неї на користь відповідача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2643,00 грн.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 16 грудня 2019 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 травня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" () в користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Горохівським РВ УМВС України у Волинській області) 2643,00 гривень судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: