Справа №639/3349/18
Провадження №2/639/255/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

3-тьої особи ОСОБА_3,

представника 3-тьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №639/3349/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_7, 3-ті особи ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, 3-ті особи ОСОБА_8, ОСОБА_3 та просив ухвалити рішення, на підставі якого визнати за ним право власності на 289/800 частин житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Тюменському, 4 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 23 липня 2017 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 липня 2017 року померла дружина позивача ОСОБА_9.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та син ОСОБА_7

Позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріусу з відповідною заявою. Син від прийняття спадщини відмовився.

Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з наступних підстав.

Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 5-тої ХДНК 09.04.1996 року, ОСОБА_9 належала Ѕ частина жилого будинку №4 по пров. Тюменському в м. Харкові. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2006 року даний правовстановлюючий документ був визнаний частково недійсним. Право власності, яке належало за цим рішенням ОСОБА_9, за життя вона не оформила.

Позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.04.1996 року та рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2006 року ОСОБА_9 належали 289/800 частин жилого будинку №4 по пров. Тюменському в м. Харкові, які наразі є спадковим майном.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 червня 2018 року відкрите загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання на 26.07.2018 року.

23 липня 2018 року від 3-тьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, відповідно до яких вона просила закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2018 року у задоволені клопотання 3-тьої особи ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

22 серпня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_7, 3-ті особи ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, згідно до якої ним не змінювалися підстави та предмет позову, а лише було уточнення в частині сторін по справі та зазначено співвідповідачем ОСОБА_6 міську раду.

11 вересня 2018 року від 3-тьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, відповідно до яких вона просила відмовити у задоволені позову ОСОБА_5 у повному обсязі, вважає позов не обґрунтованим, а також зазначає про неправильність визначення позивачем ціни позову.

13 вересня 2018 року від відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги свого батька ОСОБА_5 визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Справу просить розглянути без його участі.

13 вересня 2018 року від 3-тьої особи ОСОБА_8 надійшли пояснення, відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_5 визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Справу просить розглянути без його участі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса ОСОБА_6 міського нотаріального округу ОСОБА_10 (м. Харків, вул. Кооперативна, 7) інформацію: Чи звертався хто-небудь з заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 липня 2017 року, яка за життя проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2? Чи отримав хто-небудь свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 липня 2017 року, яка за життя проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2? Чи було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 липня 2017 року, яка за життя проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2?

08 жовтня 2018 року від 3-тьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, відповідно до яких вона просила визнати ОСОБА_7 неналежним відповідачем та відмовити у задоволені позову ОСОБА_5 у повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року, яка постановлена без видалення до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання 3-тьої особи ОСОБА_3 про витребування оригіналу звіту про оцінку майна відмовлено та зобовязано позивача надати даний звіт.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 31 жовтня 2018 року на 15:00 годину у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова.

06 листопада 2018 року від представника відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_11, який діє на підставі довіреності від 28.12.2017 року за №08-11/4005/2-17 надійшла заява з проханням справу розглянути у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1 позов ОСОБА_5 підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради до судового засідання не зявився, про місце і час розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, про свідчать зворотні поштові повідомлення. Надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб.

Відповідач ОСОБА_7, 3-тя особа ОСОБА_8 до судового засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлялися, надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, проти задоволення позову ОСОБА_5 не заперечували.

3-тя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_5 заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, 3-тьої особи ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 26 серпня 1965 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_13) ОСОБА_14. ( а.с. 11)

З реєстраційного посвідчення КП «ХМБТІ» від 22.04.1996 року вбачається, що Ѕ частина домоволодіння по пров. Тюменському, буд. 4 в м. Харкові зареєстровано за ОСОБА_9 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 5-тою ХДНК 09.04.1996 року і записаного в реєстраційній книзі під реєстром №1321. ( а.с. 14)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 квітня 1996 року, ОСОБА_9 успадкувала після смерті ОСОБА_13, який помер 25 червня 1995 року, Ѕ частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові, пров. Тюменський, буд. 4. ( а.с. 15)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2006 року ідеальні частки співвласників перерозподілені та вважається, що після зроблених прибудов вони повинні були складати: ОСОБА_15 115/200 чи 230/400 частин домоволодіння замість Ѕ; ОСОБА_16 51/400 частини домоволодіння; ОСОБА_13 119/400 (34/200 + 51/400) частини домоволодіння, замість Ѕ частини.

Визнано частково недійсним у цій частині свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №3984, видане 22 червня 1974 на імя ОСОБА_13, заповіт від його імені на імя ОСОБА_9, за реєстром №3-411 від 11 лютого 1988 року і свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_9, за реєстром №3-1367 від 19 квітня 1996 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 51/800 частини домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого по пров. Тюменському, 4 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_17

В іншій частині позову відмовити. ( а.с. 18-20)

Рішення набрало законної сили.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, ОСОБА_13 згідно вищезазначеного рішення суду на праві власності належить 119/400 (34/200 + 51/400) частини домоволодіння №4 по пров. Тюменському, 4 в м. Харкові, замість Ѕ частини.

Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_13 на підставі заповіту була його донька ОСОБА_9. Отже до ОСОБА_9 перейшло право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_13, померлого 25 червня 1995 року, на 119/400 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові, пров. Тюменський, буд. 4.

Оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2006 року визначена частка ОСОБА_13 у розмірі 119/400 (34/200 + 51/400) частини домоволодіння №4 по пров. Тюменському, 4 в м. Харкові, замість Ѕ частини, то саме така частка перейшла у власність ОСОБА_9 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_13

23 липня 2017 року ОСОБА_9 померла. ( а.с. 12)

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 119/400 (238/800 частин) частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові, пров. Тюменський, буд. 4.

Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

У статті 1223 ЦК України зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу.

За життя ОСОБА_9 заповіту не залишила.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

З відповіді приватного нотаріусу ОСОБА_6 міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 21.09.2017 №550/01-16 вбачається, що в провадженні приватного нотаріусу ОСОБА_6 міського нотаріального округу ОСОБА_10 знаходиться спадкова справа №86/2017 щодо майна ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 липня 2017 року.

В матеріалах спадкової справи наявні наступні документи: заява № 238 від 01 грудня 2017 року чоловіка спадкодавця ОСОБА_18, про прийняття спадщини; заява №239 від 01 грудня 2017 року сина спадкодавця, ОСОБА_19, про відмову від спадщини на користь чоловіка спадкодавця, ОСОБА_5.

Інших заяв щодо прийняття або відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

За даними, що містяться у спадковій справі, заповіту від імені ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 липня 2017 року, посвідчено не було. ( а.с. 105)

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Отже спадкоємець першої черги ОСОБА_19 відмовився від прийняття спадщини на користь свого батька, чоловіка спадкодавця ОСОБА_9, ОСОБА_5

Спадкоємець ОСОБА_18 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 липня 2017 року, що підтверджується відповіддю приватного нотаріусу ОСОБА_6 міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 21.09.2017 №550/01-16.

Також з даної відповіді вбачається, що в матеріалах спадкової справи наявна постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 від 16 травня 2018 року, в звязку з ненаданням спадкоємцем належним чином оформленого документу, що підтверджує право власності на спадкове майно. ( а.с. 22, 105)

Відповідно до п. 3.1 Розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У звязку з викладеним, суд вважає, що у ОСОБА_5 виникло право на звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що померла ОСОБА_9 була єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька ОСОБА_13, за яким на підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2006 року було визнано право власності на 119/400 частин домоволодіння №4 по пров. Тюменському в м. Харкові, та які в свою чергу успадкувала ОСОБА_9, однак своє право власності у встановленому законом порядку не зареєструвала, що позбавляє спадкоємця ОСОБА_5 оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_9 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 141, 264-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1268-1270, 1274, 1275 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_7, 3-ті особи ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 119/400 частин домоволодіння №4 (чотири) по пров. Тюменському в м. Харкові після смерті дружини ОСОБА_9, яка померла 25 липня 2017 року у м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Комінтерновським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 19 вересня 1996 року, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_6 міська рада, розташована за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 7.

Відповідач: ОСОБА_7, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

3-тя особа: ОСОБА_8, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

3-тя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Повний текст рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя В. В. Труханович