Ухвала

Іменем України

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 337/3143/18

провадження № 61-21426 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у складі судді Бєлки В. Ю.про повернення заявникам апеляційної скарги у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, судових витрат,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 531,52 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» по 881,00 грн з кожного. В частині інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам підпункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, зокрема, не була оплачена судовим збором. Крім того, заявники подали клопотання про звільнення їх від сплати судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного судувід 18 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків.

У строк, встановлений судом, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не сплатили судовий збір, тому ухвалою Запорізького апеляційного судувід 23 жовтня 2019 року їх апеляційну скаргу на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

До Верховного Суду 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги майновий стан заявників та не врахував, що необхідність сплати судового збору у розмірі 1 321,50 грн кожним порушує принцип пропорційності у цивільному судочинстві.

Крім того, у клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не брала, повний текст оскаржуваної ухвали отримала поштою 29 жовтня 2019 року, що підтверджується відповідними доказами.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зі змісту статей 185, 357 ЦПК України вбачається, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд правильно зазначив, що 30 вересня 2019 року, отримавши копію ухвали суду апеляційної інстанції від 18 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, заявники, у встановлений судом строк, вимоги зазначеної ухвали не виконали, судовий збір не оплатили.

Колегією суддів також враховано, що заявники повторно не звернулись із клопотанням щодо відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, із долученням відповідних доказів.

Таким чином, апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 185 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

При цьому, Верховний Суд враховує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Доводи касаційної скарги про те, що розмір судового збору порушує принцип пропорційності у цивільному судочинстві є безпідставні та не спростовують висновки суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частиною п`ятою статті 354 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Запорізького апеляційного судувід 23 жовтня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року про повернення заявникам апеляційної скарги у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, судових витрат.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара