Справа № 161/7554/17
Провадження № 6/161/590/19
У Х В А Л А

12 грудня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача ,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у цивільній справі №161/7554/17 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі- ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивує тим, що 12.07.2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалив рішення у справі № 161/7554/17 про стягнення з боржника (відповідача), яким є: ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 078/149-САФ03.16-2. 11 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Рішенням №5/2019 єдиного акціонера акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати, визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд замінити вибулого стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківска, буд. 100, м. Київ, 03150) у справі № 161/7554/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 078/149-САФ03.16-2.

Сторони в судове засідання не з`явились, їх представники подали суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Відповідно до положень ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для, всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. і

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою ообою

внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.|

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не - брали участі у виконавчому провадженні.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс 13.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, і що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст.442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст.442ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутися із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку ст.512 ЦК України позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція міститься і у постанові верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18 (ЄДРСРУ №73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Ч. 1 ст. 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації, злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов 'язки переходять до правонаступників.

Ч. 1 ст. 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2017 року у справі № 161/7554/17 задоволено позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 078/149-САФ03.16-2 від 20 серпня 2007 року в сумі 484557 гривень 22 копійки , та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 7268 гривень 36 копійок.

Як випливає з матеріалів справи, 11 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Рішенням №5/2019 єдиного акціонера акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати, визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Банк-правонаступник у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Таким чином, з 15.10.2019 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» стало правонаступником всіх прав та обов`язків акціонерного товариства АТ «Укрсоцбанк» .

Отже, за таких обставин, суд дійшов висновку, що «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав і обов`язків акціонерного товариства «Укрсоцбанк», має статус нового кредитора та отримало право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, укладеному кредитному договору між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , а тому заяву акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником слід задовольнити.

Керуючись ст.15 Закону України Про виконавче провадження, ст.512 ЦК України, ст.ст.18, 55, 442 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Замінити у справі №161/7554/17 вибулого стягувача акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківска, буд. 100, м. Київ, 03150) у справі №161/7554/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №078/149-САФ03.16-2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Л.В.Івасюта