Справа № 473/3400/19
УХВАЛА

"12" серпня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Ротар М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №473/3400/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання заповіту недійсним

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому на підставі ст.ст. 225 Цивільного кодексу України просили визнати заповіт недійсним.

09.08.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що піврічний строк для прийняття спадщини спливає. Після спливу строку нотаріус вправі видати відповідачу свідоцтво про право на спадщину на підставі оспорюваного позивачем заповіту. Відповідач після отримання свідоцтва про право на спадщину матиме право відчужити успадковане майно, що в свою чергу, утруднить ефективний захист та поновлення порушених її прав. Відтак, без вжиття заходів забезпечення позову, з високим ступенем вірогідності, предмет спору за час розгляду справи може бути відчужено, що унеможливить виконання рішення суду та завдасть їй значних майнових збитків.

Вжиття таких заходів не може завдати ще більше шкоди, ніж та, якій можна запобігти, і не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2)одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в сукупності, клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 258, 261 ЦПК України

постановив

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №473/3400/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Заборонити Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до розгляду справи №473/3400/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання заповіту недійсним по суті.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Виконання ухвали доручити Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області, адреса місцезнаходження: 56500, м. Вознесенськ, Миколаївська область, вулиця Соборності, 41

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: М.М. Ротар