ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2621/19 Справа № 214/4137/17 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 06 вересня 2018року, яке ухвалено суддею Черновою Н.В. у м.Кривому Розі та повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2017 року позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідач ОСОБА_1 на його користь заборгованість у сумі 19766,18 гривень; інфляційні витратив розмірі 1487,07 гривень; судовий збір в розмірі 1600,00 гривень

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс - КР», є Управителем частини будинків Саксаганського району та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі і за адресою АДРЕСА_1» з 01 листопада 2013 року, власником якого є ОСОБА_1

ТОВ «Житлосервіс - КР» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку №2 по вулиці Поперечна надавались безперебійно з 01 листопада 2013 року, тому нарахування здійснювались щомісячно згідно загальної площі квартири/приміщення. Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планових (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Даний тариф встановлюється з урахуванням запланованих кількісних показників послуг, що повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. Нормативний тариф для будинку №2 по вул. Поперечна в місті Кривому Розі , становить 3,5680 за метр квадратний площі квартири/приміщення.

Станом на 01 липня 2017 року відповідач не уклала договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР», що є порушенням норм чинного законодавства, але відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач не виконує свого обов'язку щодо укладення договору, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі наявності фінансового особистого рахунку. У зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 19766,18 гривень за період з 01.11.2013 року по 31.07.2016 року. Боржник який, прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Сума інфляції станом на 31.07.2016 року становить 1487,07 гривень.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» подало судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача. 15 березня 2017 року за заявою ОСОБА_1 ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу судовий наказ скасовано, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованість в сумі 19766 (дев'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 18 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» інфляційні витрати в розмірі 1487 (тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 07 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (тисяча шістсот) гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема відповідач вказує, що суд першої інстанції не забезпечив рівність прав сторін у судовому засіданні і не сприяв всебічному з'ясуванню обставин, чим порушив норми процесуального права, зокрема ст.255 ЦПК України, оскільки розглянув справу в порядку цивільного судочинства, тоді, як цей спір повинен був розглядатися господарським судом. При цьому зазначає, що з 19 квітня 2004 року вона є фізична особа підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вид її економічної діяльності полягає в наданні в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, тому вона здає в оренду нежиле приміщення №25 у будинку №2 по вул.Поперечна у м.Кривому Розі.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи відділ освіти Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу, посилаючись на те, що належне їй на праві власності нежитлове приміщення №25 у будинку №2 по вул.Поперечна у м.Кривому Розі розміщене в частині прибудинкової території цього будинку, яку обслуговує комунальний заклад «Санаторний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №156 Криворізької міської ради.

Окрім того, відповідач акцентує увагу на тому, що їй нарахована заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, які обліковуються за іншою адресою, а саме: м.Кривий Ріг, вул.Покровська,25/107 за період з 01.11.2013 по 01.09.2015 в розмірі 11794,17 грн., тобто до якої вона немає жодного відношення, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Також, відповідач стверджує, що суд порушив вимоги ч.2 ст.259 ЦПК України, оскільки прийняв рішення не в нарадчій кімнаті, оскільки для прийняття рішення, суду знадобилося 8 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено належними доказами того, що їй надавалися житлово-комунальні послуги, необґрунтовано включено у розрахунок заборгованості, послуги, які обліковуються за іншою адресою на суму 11794,17 грн., прибудинкова територія будинку №2 по вул.Поперечна у м.Кривому Розі, де розташовано належне їй нежитлове приміщення обслуговується іншим комунальним закладом, тому позовні вимогу не підлягають задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до виписки з особистого рахунку суми заборгованості по приміщенню за адресою: вул.Поперечна,2/25, в період з 01.11.2013року по 31.07.2016 року заборгованість за надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території складає 19766 грн. 18 коп.(а.с.6-7)

Відповідно до розрахунку суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за адресою: вул.Поперечна,2/25, складає 1487 грн. 07 коп. (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, власником приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, як фізична особа. (а.с.4-5)

Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі (об'єкт №1) від 13.09.2013 року, укладеного між УБЖП виконкому міськради та ТОВ «Житлосервіс-КР» та додатку до Договору від 13.09.2013 року, ТОВ «Житлосервіс-КР» була передана функція управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, в тому числі будинку АДРЕСА_1.(а.с.35-43).

Позивач, ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем будинку АДРЕСА_1 що підтверджено договором про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі (об'єкт №1) від 13.09.2013 року та додатковою угодою до Договору від 13.09.2013 року (а.с.35-41,45).

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 15 березня 2017 року скасовано судовий наказ від 23.08.2016, виданий Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 19766,18 грн., інфляційні витрати в сумі 1487,07 грн. та судовий збір в розмірі 689 грн. (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту, що відповідач ОСОБА_1 не сплачувала за спожиті житлово-комунальні послуги у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню в повному обсязі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 19 квітня 2002 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, видом її економічної діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.194).

Матеріалами справи встановлено, що нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 м.Кривий Ріг, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, що підтверджено реєстром прав власності на нерухоме майно №14755969 від 22.02.2007.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 виданого суб'єкту господарювання ОСОБА_1, місцем провадження господарської діяльності зазначена адреса: АДРЕСА_2 вид господарської діяльності - здавання в оренду власного нерухомого майна (а.с.195)

За змістом ст.1 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції чинній на момент звернення з цим позовом) до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, згідно з встановленою підвідомчістю господарських прав за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно ч.1 ст.128 ГК громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.58 Господарського кодексу України.

За ч.1 ст.173 ГК України, зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або відмовиться від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання, перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Отже, з аналізу наведених норм закону випливає, що спори за участю суб'єктів підприємницької діяльності, підвідомчі господарським судам, на що суд першої інстанції не звернув уваги, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Отже, оскільки з наведених вище підстав рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 369, 377, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 31 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді