ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1128/19 Номер провадження 22-ц/814/3008/19Головуючий у 1-й інстанції Лизенко І. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представників третіх осіб ФГ «Арніка» - адвоката Панченко О.О., ПП ПБТІ «Інвентаризатор» - Тукало В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року, постановлену суддею Лизенко І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради, комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», треті особи, які, не заявляють самостійних вимог на предмет спору: фермерське господарство «Арніка», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії,

в с т а н о в и в:

11.10.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати:

- рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 №248 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008 та рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» від 25.12.2008 №25946980 про реєстрацію права власності, видані на вказану будівлю ФГ «Арніка»;

- рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 №228 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: Полтавська область, смт Решетилівка, вул.Шевченка, 2-а , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008 серії САВ №890421 та рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності від 25.12.2008 №25946827, видані на вказаний комплекс ФГ «Арніка».

Мотивуючи звернення із цим позовом до суду загальної юрисдикції, позивач послався на ч.2 ст.21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт індивідуальної дії, якщо він суперечить актам цивільного законодавства України та порушує цивільні права і обов`язки.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено позивачу право на звернення за судовим захистом до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала районного суду обґрунтована тим, що спір, за суб`єктним складом та характером правовідносин, віднесено до юрисдикції господарських судів, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

Вважає, що районний суд порушив його право на ефективний захист, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, застосувавши до спірних правовідносин норми права, які виключають можливість його звернення, як фізичної особи, до господарського суду із цим позовом, що є перешкодою доступу до правосуддя.

Заперечує надану судом оцінку характеру спірних правовідносин та його суб`єктного складу. Вважає припущеннями висновки суду, що позивач не має права на подання такого позову через відсутність у нього, як фізичної особи, інтересів до майна та господарської діяльності підприємства, оскільки він є учасником СТОВ «Хлібороб» та має право на отримання дивідендів від його господарської діяльності. Тоді як суд, на думку позивача, вимагав у нього змінити спосіб захисту порушеного права та сплатити судовий збір, як за майновий спір.

14.11.2019 представник ФГ «Арніка» - адвокат Панченко О.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. У відзиві зазначає, що в період 2009-2015 років позивач, як співзасновник СТОВ «Хлібороб», неодноразово звертався до господарського та адміністративного судів із вимогами про визнання недійними рішень та свідоцтв про право власності, які наразі є предметом оскарження.

18.11.2019 ПБТІ «Інвентаризатор» подано пояснення на апеляційну скаргу в яких зазначено, що ухвалу суду не відповідає ЦПК України та підлягає скасуванню.

22.11.2019 Решетилівська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу районного суду - без змін.

25.11.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із клопотанням про приєднання доказів, а саме, копії його позовної заяви та ухвали Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019 про відмову у відкритті провадження у справі №917/1868/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У суд апеляційної інстанції позивач не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, наполягаючи на апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ФГ «Арніка» - адвоката Панченко О.О., яка з підстав, викладених у відзиві, заперечила доводи апеляційної скарги, представника ПП ПБТІ «Інвентаризатор» - Тукало В.І., який вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що 11.10.2019 ОСОБА_1 звернувся в Решетилівський районний суд Полтавської області із позовом до Решетилівської міської ради, комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», треті особи, які, не заявляють самостійних вимог на предмет спору: фермерське господарство «Арніка», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії./а.с.7-12/

Предметом оскарження визначено рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, яким, на думку позивача, порушено його право, як співзасновника СТОВ «Хлібороб», на одержання частини прибутку товариства у вигляді дивідендів. Таке право позивач пов`язує із оспоренням права власності ФГ «Арніка» на об`єкти нерухомого майна на користь СТОВ «Хлібороб».

Відмовляючи у відкритті провадження, районний суд виходив із того, що за суб`єктним складом та характером правовідносин справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач, як фізична особа, не претендує на об`єкти нерухомості, тоді як право на отримання дивідендів, як учасника товариства, є корпоративним спором, а тому має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Апеляційний суд з таким висновком районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність зазначеного висновку не спростовують, зводяться до незгоди з ухвалою суду та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд. Однією із гарантій наведеного конвенційного права є право особи на розгляд його справи судом, встановленим законом. Таким законом, в залежності від суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, є норми процесуального права, зокрема, ст.20 ГПК України та ст.19 ЦПК України, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція спору.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ГПК України визначено перелік справ, які розглядаються господарськими судами, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; cправи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; cправи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Як вбачається із матеріалів справи заявлене позивачем, як учасником товариства, право на отримання прибутку (дивідендів) від господарської діяльності СТОВ «Хлібороб», є похідним від спору про право власності, реєстрацію та облік прав на нерухоме майно, належне ФГ «Арніка» на підставі рішень органу місцевого самоврядування. Такий спір стосується юридичних осіб та суб`єктів владних повноважень, а ОСОБА_1 , як фізична особа, не є його стороною і не заявляє вимог про право на спірні об`єкти нерухомості, що виключає право на отримання прибутків від їх діяльності у вигляді дивідендів.

Крім того, право учасника товариства брати участь у розподілі прибутків товариства гарантовано ч.1 ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та з огляду на ч.1 ст.167 ГК України, є корпоративним правом особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Враховуючи наведені норми права та матеріально-правові вимоги, стосовно яких позивач просить ухвалити судове рішення, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесений до юрисдикції господарських судів.

Заперечення позивача щодо оцінки характеру спірних правовідносин та його суб`єктного складу є неспроможними та нічим не спростованими. Тоді як питання реалізації позивачем його корпоративних прав від господарської діяльності СТОВ «Хлібороб», з огляду на положення Конвенції, має бути вирішена належним судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюванних прав, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, зокрема, корпоративних спорів, у разі дотримання п.3 ч.1 ст.20 цього Кодексу, що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення права на ефективний захист та доступ до правосуддя. Надана позивачем копія ухвали Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019 про відмову у відкритті провадження (№917/1868/19) таких висновків не спростовує, оскільки підстави її ухвалення зводяться до недоліків позовної заяви, зокрема, у суб`єктному складі сторін.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Питання сплати/доплати судового збору за подачу позову судом не вирішувалося.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун