Справа № 0911/2723/2012
Провадження № 22-ц/4808/114/19
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Турів О.М.,

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа ОСОБА_2, про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_3, на ухвалу Надвірнянського районного суду, постановлену у складі судді Флоряк Д.В. 27 листопада 2018 року в м. Надвірна,

в с т а н о в и в :

22.10.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Надвірнянського районного суду від 05.11.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21 273,84 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.07.2006 року. На виконання зазначеного рішення суду були видані виконавчі листи. Однак, згідно повідомлення Надвірнянського РВ ДВС від 21.09.2018 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором на даний час не перебуває на виконанні. Виконавчий лист відсутній як в АТ КБ «ПриватБанк», так і в Надвірнянському РВ ДВС, у зв'язку з чим зобов'язання не виконуються.

Посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа втрачено, АТ КБ «ПриватБанк» просило видати дублікат виконавчого листа №0911/2723/12 від 21.11.2012 року та поновити строк для пред'явлення його до виконання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 27 листопада 2018 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі №0911/2723/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнано поважною причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого Надвірнянським районним судом по справі №0911/2723/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 21 273,84 грн., та поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі №0911/2723/2012.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» заявив вимогу про поновлення строку виконавчого документа, що не передбачено ст. 433 ЦПК України, а суд самостійно сформулював вимогу відповідно до правил зазначеної статті, чим допустив порушення ст. 19 Конституції України, ст. 13 ЦПК України та п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

На думку апелянта, суд безпідставно дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та його поновлення, оскільки у своїй заяві заявник навіть не зазначив причину пропуску такого строку.

Також у справі відсутні докази на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, виданого 21.11.2012 року. Заявником додано до заяви довідку Надвірнянського РВ ДВС від 21.09.2018 року, проте така довідка підтверджує факт повернення виконавчого документа стягувачу, а не факт його втрати.

Судом не взято до уваги, що з часу видачі виконавчого листа та до його повернення стягувачу, діяв ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, відповідно до статті 22 якого строк пред'явлення виконавчих документів до виконання становив один рік. З 05.01.2017 року набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, статтею 12 якого встановлено новий трьохрічний строк пред'явлення виконавчих документів до виконання. Водночас, з часу повернення виконавчого листа стягувачу, тобто з 27.11.2014 року по 05.01.2017 року, коли діяв річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, заявником не вчинено жодних дій для його поновлення. Більше того, заявником щоденно нараховувались проценти та пеня, а 09.02.2017 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса, який в подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, апелянт зауважує, що подана заява АТ КБ «ПриватБанк» не відповідає загальним вимогам щодо форми і змісту, визначеним статтею 183 ЦПК України, що є підставою для повернення її заявнику без розгляду відповідно до ч. 4 зазначеної статті.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про відмову АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні заяви.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа по справі №0911/2723/12 та поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що після повернення 27.11.2014 року державним виконавцем стягувачу виконавчого листа, останній не надходив на адресу стягувача і його вини у пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання немає.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна.

Встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду від 05.11.2012 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21 273,84 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.07.2006 року та 214,60 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с.35-36).

На виконання вищевказаного рішення судом 21.11.2012 року видано виконавчі листи, які були отримані представником ПАТ КБ «ПриватБанк» особисто (а.с.38).

Згідно повідомлення Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №8292 від 21.09.2018 року виконавчий лист №0911/2723/2012, виданий 21.11.2012 року Надвірнянським районним судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, на виконанні на даний час не перебуває. Вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі постанови про повернення виконавчого документа від 27.11.2014 року згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» за відсутністю майна боржника (а.с.42).

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою та постановлення ухвали) стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об'єктивні причин пропуску такого строку.

Встановлено, що стягувач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення річного строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. При цьому банк належним чином не обґрунтував та не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та обставин втрати зазначеного листа. А посилання на відсутність виконавчого листа, як у АТ КБ «ПриватБанк», так і в ВДВС Надвірнянського РУЮ, як на поважну причину пропуску строку та втрати виконавчого листа, є безпідставними.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що до заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа АТ КБ «ПриватБанк» долучило копію повідомлення Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №8292 від 21.09.2018 року, яка в розумінні приписів ст. 80 ЦПК України не є достатнім доказом на підтвердження факту втрати виконавчого документа.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції належним чином не з'ясував обставини справи, не обґрунтував своє рішення щодо визнання поважними причин пропуску банком строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та наявності підстав для видачі дублікату виконавчого документа, обмежившись лише посиланням на те, що рішення є обов'язковим для виконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до виконання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 27 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа ОСОБА_2, про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року