КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

9 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 759/8367/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Акціонерного товариства «Сбербанк»- Кирийчук Ірини Михайлівни про зупинення апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сбербанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2013 року по нарахованим процентам за період з 28.11.2014 року по 04.04.2018 року в сумі 69 322, 12 грн.

Не погоджуючись з рішенням, 17 жовтня 2019 року представник АТ «Сбербанк» - Кирийчук І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник Акціонерного товариства «Сбербанк» - Кирийчук І.М. звернулась до суду з заявою про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/1120/16.

В заяві посилається на те, що в позовні вимоги АТ «Сбербанк» полягають у стягненні з відповідача суми заборгованості за кредитним договором від 13.09.2013 року по нарахованим процентам за період з 28.11.2014 року по 04.04.2018 року після ухвалення рішення про стягнення заборгованості. Відповідно до умов кредитного договору проценти нараховуються до фактичного повернення кредиту в повному обсязі.

На сьогодні має місце відсутність єдиної судової практики по відношенню до подібних правовідносин під час розгляду цивільних та господарських справ. Зокрема, в провадженні Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду перебуває справа №916/4693/15, де предметом спірних правовідносин є стягнення процентів після настання строків погашення кредиту. Ухвалою від 13 вересня 2019 року по справі №916/4693/15 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду зупинено касаційне провадження по справі, оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/1120/16.

Звертає увагу на те, що з метою формування єдиної правозастосовної практики призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 4 лютого 2020 року справу № 912/1120/16 щодо перегляду судового рішення у подібних правовідносинах. Необхідність передачі справи № 912/1120/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду як такої, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики в частині отримання банками процентів як плати за користування кредитом після настання строку погашення кредиту, зумовлена значним суспільним інтересом та наявністю виняткового значення для учасника справи в аспекті забезпечення правильного тлумачення підстав припинення кредитного договору, адже умовами кредитного договору, відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України,сторони передбачили іншу домовленість щодо сплати процентів, а саме про сплату позичальником процентів за неправомірне використання кредиту позичальниками після настання строку повернення кредиту. Тобто, оскільки справа містить виключну правову проблему, така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики і в наявній судовій практиці вказана виключна правова проблема остаточного вирішення не знайшла.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява про зупинення апеляційного провадження підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Тому суд дійшов висновку, що посилання представника позивача на те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін договору, не ґрунтуються на вимогах закону. Судом встановлено, що з ОСОБА_1 за рішенням суду вже стягується заборгованість, а тому банк втратив можливість нараховувати та стягувати з неї відсотки за кредитним договором.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 2 липня 2019 року справу № 912/1120/16 разом із касаційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.10.2018 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. За висновками суду, виключна правова проблема полягає у колізії щодо питання встановлення правової природи процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором, нарахованих банком після настання строку погашення кредиту щодо позичальника, відносно якого порушено і триває провадження у справі про банкрутство, та чи є такі проценти мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання в розумінні приписів статті 625 ЦК України, якою передбачений спеціальний вид відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2019 року прийнято до розгляду справу № 912/1120/16 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 4 лютого 2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі № 759/8367/18 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/1120/16.

Керуючись статтями 252, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника Акціонерного товариства «Сбербанк» - Кирийчук Ірини Михайлівни про зупинення апеляційного провадження - задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі № 759/8367/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сбербанк»на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/1120/16.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.