Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 750/4900/16-ц

провадження № 61-20435св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів : Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2016 року у складі судді Коверзнева В. О. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Скрипки А. А., Губар В. С., Тагієва С. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - ПАТ «Чернігівобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що позивач постачає електроенергію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, як споживач електричної енергії, свої зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати спожитої електроенергії не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість за фактично спожиту відповідачем електричну енергію за період з травня 2014 року по квітень 2015 року.

Просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 23 123,44 грн, а також 1 378,00 грн на відшкодування судових витрат.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Відображені в розрахунку заборгованості дані про кількість спожитої відповідачем електроенергії не співпадають з даними обігової відомості по абоненту ОСОБА_1 , починаючи з серпня 2014 року, а також з даними, відображеними позивачем у зведеній таблиці. Дані про кількість спожитої відповідачем електроенергії не підтверджені первинними документами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ПАТ «Чернігівобленерго» подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач протягом 2014 року не звертався до позивача з відповідними заявами щодо помилкових показань лічильника. У разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку, він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Суди не дали правової оцінки тому, що лічильник не обліковує електричну енергію в зворотному напрямку, таким чином показання у червні 2014 року могли з`явитися лише після того, як рахунковий механізм лічильника, використавши свою ємність, почав рахувати спожиту електроенергію з нуля, тобто ОСОБА_1 в червні 2014 року спожито 9080 кВт. Також суди не взяли до уваги висновок експертизи в частині того, що виявлена на проводі лічильника ділянка з вигорівшою ізоляцією, не є наслідком стороннього втручання в роботу його механізмів, а є наслідком значного навантаження фази, до якої був приєднаний провід, відносно до інших фаз мережі.

Аргументи учасників справи

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просить її відхилити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу № 750/4900/16-ц.

У серпні 2017 року цивільна справа № 750/4900/16-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

12 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

На підставі частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

У пункті 21 Правил користування електричною енергією для населення ( далі - Правила) передбачено, що знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року (в редакції, яка була чинною на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, за частиною першою статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У висновку №48/16 судової електротехнічної експертизи, складеному 02 вересня 2016 року зазначено, що у лічильнику СА4-И672М з заводським номером 123344 не виявлено слідів, які б свідчили про втручання в роботу його внутрішніх механізмів, зокрема і про втручання в його рахунковий механізм. При правильній схемі підключення до електромережі лічильника типа СА4-И672М неможливо облікувати електричну енергію у зворотному напрямку. Якщо лічильник СА4-И672М з № 123344 показав з цифри «9999,9», то при подальшому рахуванню електричної енергії, відбувається обнуління розрахункового механізму і рахування починається від нульового показника «0000,0». Лічильник СА4-И672М з № 123344 не фіксує кількість відображень показів «9999,9» на рахунковому механізмі. У зв`язку з тим, що дане питання експертизи не конкретизоване відносно якого саме відрізку часу потрібно визначити максимально можливий об`єм споживання електричної енергії лічильником СА4-И672М з № 123344 , але враховуючи предмет спору між позивачем і відповідачем, можна прийти до висновку, що з технічної точки зору у спірний період часу (травень-листопад 2014 року) зазначений лічильник міг врахувати таку кількість спожитої електроенергії, яка б перевищувала ємність його рахункового механізму і розпочати від нуля новий цикл рахування споживання енергії. З технічної точки зору лічильником СА4-И672М з № 123344 може врахувати спожиту електричну енергію в кількості 22059 кВт`год, за період з травня місяця 2014 року по листопад 2014 року включно. Показання на лічильнику СА4-И672М з № 123344 у червні місяці 2014 року «1680», які були зняті після показів у травні 2014 року «2600», могли з`явитися тільки після того, як рахунковий механізм лічильника, використавши свою ємність, почав рахувати спожиту електроенергію з нуля. З технічної точки зору покази лічильника СА4-И672М з № 123344 у серпні 2014 року «5141» та у жовтні 2014 року «6236» могли мати місце. Встановити суму боргу ОСОБА_1 за спожиту електроенергію станом на 01 травня 2016 року за даними ПАТ ЕК ''Чернігівобленерго'' (позивача) не видається за можливе, оскільки дані ПАТ ЕК ''Чернігівобленерго'' щодо показників спожитої електроенергії абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, які містяться в наданих матеріалах справи, значно різняться».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що відсутність заборгованості за електричну енергію встановлена рішеннями судів, які мали місце у попередніх спорах між сторонами.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до ЄДРСР (частина третя статті 6 Закону Законом України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з відомостями з ЄДРСР рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року, при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Чернігівобленерго", треті особи: сектор Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в Чернігівській області, інспекція Держенергонагляду України в Чернігівській області, Чернігівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння, зобов`язання відновити електропостачання, встановлено , що у позивача на вересень, жовтень 2014 року існувала переплата.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2015 року при розгляді позовних вимог ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 судом встановлена відсутність заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію станом на березень 2015 року

Згідно частини третьої статті 61 ЦПК України (в редакції 2004 року) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Чернігівобленерго», оскільки позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не надав належних доказів, які б свідчили про те, що з відповідача слід стягнути заборгованість за електричну енергію.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук