Справа № 364/135/19
Провадження № 2/364/117/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1

(РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, засоби зв'язку:№ тел. НОМЕР_2)

ОСОБА_2

(РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, засоби зв'язку:№ тел.НОМЕР_4)

до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича

( місце знаходження: АДРЕСА_2, посвідчення № 0049 від 20.06.2017 року, засоби зв'язку: № тел. НОМЕР_3, е-mail ІНФОРМАЦІЯ_1)

про визнання протиправними та скасування постанов виконавчого провадження № 57871446,

ВСТАНОВИВ :

До Володарського районного суду Київської області 31.01.2019 року надійшла вказана позовна заява, ознайомившись з якою суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам встановленим розділом VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивачі мають намір оскаржити постанову приватного виконавця про стягнення основної винагороди приватного виконавця не врахувавши положення ст. 447 ЦПК України зазначає , що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Окрім того ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» чітко зазначає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі «ЄСПЛ», «Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності).

З наведеного вбачається, що розгляд справи Володарським районним судом Київської області, як судом загальної юрисдикції з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених вище обставин суддя відмовляє у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов виконавчого провадження № 57871446 оскільки дана справа не підпадає розгляду у порядку цивільного судочинства одночасно роз'яснюю позивачам про їх право звернення до відповідного адміністративного суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 257, 260 ЦПК України , суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов виконавчого провадження № 57871446.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачам разом позовною заявою та матеріалами. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Володарського районного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. Л. Моргун