Єдиний унікальний номер 225/98/19 Номер провадження 22-ц/804/3165/19
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м. Бахмут

справа № 225/98/19

провадження № 22-ц/804/3165/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Хейло Я.В.,

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 225/98/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2019 року (суддя Скиба М.М.), ухваленого в приміщенні суду в м.Торецьк Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2018 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 25.08.2010 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 11 грудня 2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі - 24459, 68 грн., з яких: 5430,90 грн. - заборгованість за кредитом; 2508,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14879,61 грн. - заборгованість за пенею; штрафи 500 грн. фіксована частина, 1140,94. грн процентна складова.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2010 року у розмірі 24459, 68 грн., та судові витрати у розмірі у розмірі 1762 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 5430 грн. 90 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 402 (чотириста дві) грн. 96 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване заочне рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5430,90 грн. та безпідставності позовних вимог в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею, комісією та штрафам.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Позивач просив заочне рішення в частині незадоволених позовних вимог скасувати, та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, в іншій частині - залишити без змін.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» мотивована тим, що при ухваленні заочного рішення судом неповно досліджено всі обставини справи та порушено норми процесуального та матеріального права.

Зазначив, що договори укладені з банком є публічними. Відсутність підпису позивальника на Умовах та правилась не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутності договірних правовідносин між сторонами та відсутності заборгованості. Відповідач поставив підпис в заяві позичальника, чим засвідчив, що він ознайомлений з відповідними документами, а отже повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Висловив згоду про оформлення договору, отримання кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Висновки суду щодо непогодження сторонами відсоткової ставки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в заяві позичальника зазначено базову процентну ставку за користування кредитом - 2,5% на місяць (30 % річних), розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір комісії за зняття готівки, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням.

Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто усіх істотних умов договору, у тому числі щодо відсотків, пені та штрафів.

За таких обставин суд першої інстанції не мав підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, встановивши, що відповідач не повернув вказаний кредит, наданий банком.

Відмовивши у стягнення відсотків по кредиту, суд першої інстанції допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить від загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем на подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно анкети-заяви №б/н від 25.08.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача становить 24459,68 грн., що складається з 5430,90 грн. - заборгованість за кредитом, 2508,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 14879,61 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг сумі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1140,94 грн. штраф (процентна складова).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується в частині незадоволених позовних вимог про стягнення процентів, пені та штрафів, тому в частині задоволених позовних вимог про стягнення тіла кредиту оскаржуване рішення не переглядається.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 24459,68 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5430,90 грн. та безпідставності позовних вимог в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею, комісією та штрафам.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 25 серпня 2010 року, яка підписана ОСОБА_1 , встановлена базова процента ставка по кредиту 2,5% на місяць, що загалом на рік становить 30% (а. с. 8, 9).

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що в заяві позичальника не зазначена процентна ставка по кредиту.

Однак суд не звернув увагу на зміст анкети-заяви та доданої до неї довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку підписав відповідач, відповідно до яких сторони передбачили розмір процентної ставки 30% річних (2,5% на місяць), які підписані відповідачем.

Тому у суду не було підстав вважати, що в анкеті-заяві не зазначена процентна ставка за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Наведений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розмірі з подальшим їх підвищенням, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування, а також штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов укладеного кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо порядку нарахування процентів за кредитним договором.

За таких обставин, апеляційний вважає, що розмір заборгованості за процентами за період з 01.09.2014 року по 11.12.2018 року має бути 30% річних, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості станом на 01.04.2015 року заборгованість по процентам за користування кредитом у ОСОБА_1 відсутня. (а.с.6)

Заборгованість станом на 11.12.2018 року, з врахуванням інформації з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, (а.с.7), становить:

Період Витрати кредитних коштів (залишок заборгованості + витрати за відповідний період) Погашення заборгованості Залишок заборгованості

(витрати кредитних коштів - погашення заборгованості) 2,5% в місяць на залишок заборгованості

01.03.17-

31.03.17 6191,94 1200 4991,94 124,80

01.04.17-

30.04.17 5258,60 398 4860,60 121,52

01.05.17-

31.05.17 5006,35 100 4906,35 122,66

01.06.17-

30.06.17 4952,67 36,56 4916,11 122,90

01.07.17-

31.07.17 4964,57 400 4564,57 114,11

01.08.17-

31.08.17 4614,35 0 4614,35 115,36

01.09.17-

30.09.17 4667,07 0 4667,07 116,68

01.10.17-

31.10.17 4724,16 100 4624,16 115,60

01.11.17-

30.11.17 4685,91 100 4585,91 114,65

01.12.17-

31.12.17 4652,91 100 4552,91 113,82

01.01.18-

31.01.18 4620,51 100 4520,51 113,01

01.02.18-

28.02.18 4588,72 100 4488,72 112,22

01.03.18-

31.03.18 4557,54 100 4457,54 111,44

01.04.18-

30.04.18 4526,98 100 4426,98 110,67

01.05.18-

31.05.18 4497,05 100 4397,05 109,93

01.06.18-

30.06.18 4467,75 100 4367,75 109,19

01.07.18-

31.07.18 4439,08 100 4339,08 108,48

01.08.18-

31.08.18 4411,06 100 4311,06 107,78

01.09.18-

30.09.18 4383,68 100 4283,68 107,09

01.10.18-

31.10.18 4356,96 100 4256,96 106,42

01.11.18-

30.11.18 4256,96 100 4156,96 103,92

01.12.18-

11.12.18 4230,90 100 4130,90 (процентна ставка з розрахнку 0,89% за зазначений період) 36,77

Таким чином, заборгованість за процентами за користування кредитом становить 2419, 02 гривень.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та ухваленню в цій частині нового рішення про часткове задоволення вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Рішення суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості за пенею, комісією та штрафам є законним і обґрунтованим за наведених вище підстав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи їх не спростовують.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржене рішення ухвалено з порушенням матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2017 року по 11.12.2018 року та в частині розподілу судових витрат змінити, а в іншій частині рішення залишити без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі - 563,84 грн. (пропорційно до розміру задоволених вимог).

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, з позивача необхідно стягнути на користь відповідача судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі - 845,76 грн. (пропорційно до розміру задоволених вимог).

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, вищезазначене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 563,84 + 845,76 = 1409,6 гривень.

Керуючись статтями 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по процентами та стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентами за користування кредитом з 01.03.2017 року по 11.12.2018 року в розмірі - 2419 (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі - 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.І. Корчиста

О.О. Тимченко