Провадження № 2-р/522/5/19
Справа № 522/4752/18
УХВАЛА

31 січня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 року заявник в особі представника адвоката ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду міста ОСОБА_3 із заявою про розяснення рішення суду, відповідно до якої просить суд «розяснити заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року, що набрало законної сили 12.11.2018 року, по цивільній справі № 522/4752/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, в частині того, чи зняті за вказаним заочним рішенням суду: арешт накладений постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.04.2015 року, серія та номер ВП № 47076438 за виконавчим листом №2/1522/8722/11 на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та скасована заборона на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), та арешт накладений постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.04.2015 року, серія та номер ВП № 47076438 за виконавчим листом №2/1522/8722/11 на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та скасована заборона на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1)».

У судове засідання 31.01.2019 року учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розяснення рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту позов ОСОБА_1 було задоволено та знято арешт накладений постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.04.2015 року за виконавчим листом №2/1522/8722/11 на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та скасувати заборону на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Вказане рішення суду набрало законної сили 12.11.2018 року.

14.12.2018 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області із заявою про виконання заочного рішення та просив зняти арешт з майна позивача.

ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області № 1502 від 16.01.2019 року, відділ державної виконавчої служби повідомив про неможливість задоволення заяви так як неможливо ідентифікувати арешт, який знято заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року по справі № 522/4752/18.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В п. 43 рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року «Шмалько проти України» зазначено:

«Суд нагадує, що частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечує кожному право на розгляд його справи, що стосується цивільних прав та обовязків, судом чи трибуналом, при цьому доступ, тобто право розпочати провадження в суді у цивільній справі, є лише одним із аспектів. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла остаточному та обовязковому судовому рішенню залишатися без дії на шкоду однієї із сторін. Було б неприпустимо, якби частина 1 статті 6 Конвенції детально визначала процесуальні гарантії, надані сторонам у провадженні провадженні, що є справедливим, публічним та оперативним, без забезпечення виконання судових рішень. Тлумачити статтю 6 Конвенції як таку, що стосується тільки доступу до суду та здійснення судового провадження, призвело б, імовірно, до ситуації, яка б суперечила принципові верховенства права, який Договірні держави зобовязувалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має, відповідно розглядатися як невідємна частина «судового розгляду» для цілей ст. 6 Конвенції».

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1,2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Таким чином, оскільки не зазначення в резолютивній частині рішення суду номеру та серії арешту, який необхідно зняти, у звязку із встановленням обставини щодо в повному обсязі виконання позивачем рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2013 року, за якими видавалися виконавчі листи (виконавчі провадження ВП № 47076482, 47076438, № 49480097, 49479980), за якими був накладений арешт на майно позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 29.09.2017 року вих. № Д2-В819-179/2 та від 28.09.2017 року вих. № Д2-В819-179/1 про повне погашення заборгованості по кредитному договору № 014/0014/74/54814 від 29.05.2016 року та безпосередньо лист ПАТ «Райффайзен банк Аваль» вих. № 114-40/26-3776 від 27.12.2017 року, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви представника позивача про розяснення рішення суду.

Керуючись ст. ч.2 ст. 247, 258, 271 ЦПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Розяснити заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року, по цивільній справі № 522/4752/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту та за вказаним заочним рішенням від 03.10.2018 року по справі № 522/4752/18 вважати:

Знятим арешт накладений постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.04.2015 року, серія та номер ВП № 47076438 за виконавчим листом №2/1522/8722/11 на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та скасованою заборону на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), та знятим арешт накладений постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.04.2015 року, серія та номер ВП № 47076438 за виконавчим листом №2/1522/8722/11 на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та скасованою заборони на відчуження всього майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста ОСОБА_3 шляхом подачі апеляційної скарги в 15-дений строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 04.02.2019 року.

Суддя В.Я.Бондар