справа № 166/1249/19
провадження № 2/166/357/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2019 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Ратнівського районного суду від 22.07.19 шлюб із відповідачем розірвано. Зазначила, що син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини ухиляється, оскільки матеріально синові не допомагає, участі у його вихованні не бере.

Відповідач офіційно працює на приватному підприємстві "Інтертрейд" в м.Луцьку формувальником залізобетонних виробів і конструкцій, де отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Крім того, він має нормальний стан здоров`я, інших дітей не утримує, а тому спроможний сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі.

Зазначила, що її дохід на даний час становить близько 3000 грн на місяць, тому враховуючи теперішні ціни на товари і послуги, самостійно забезпечувати сина вона не взмозі.

Просить суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, судове засідання призначено на 02 грудня 2019 року та надано відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву.

21 листопада 2019 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив на позов, в якому зазначив про часткове визнання позову відповідачем. Відзив мотивує тим, що стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі поставить останнього і його нову сім`ю у скрутне матеріальне становище. Зазначив, що відповідач на даний момент проживає із цивільною дружиною, яка перебуває у стані вагітності та повністю знаходиться на його утриманні. Зазначив, що найближчим часом ОСОБА_2 буде укладено шлюб, про що додатково надасть суду відповідні підтверджуючі документи. Вказав, що батьки повинні в рівних долях нести витрати на утримання дитини. Позивачкою ж не наведено жодних підтверджень чи доказів, які б вказували на те, що вона несе витрати на дитину, половину з яких хоче отримувати від відповідача. Також зазначив, що зі слів відповідача, позивачка знаходиться на постійному місці проживання за межами України. Дитина ж проживає з її батьками, які фактично її виховують. Просив постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року відкладено розгляд справи на 16 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 16.12.2019 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у позивача відмовлено.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.

Позивачка у поданій досуду письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутності, зазначила про підтримання позовних вимог.

Відповідач про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

Згідно із рішенням Ратнівського районного суду від 22.07.19, яке набрало законної сили 22.08.19, шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається із довідки Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 14.08.19 №282, дитина сторін знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Таким чином, шляхом аналізу ст.ст.181, 184 СК України суд дійшов висновку про те, що вибір способу стягнення аліментів є правом стягувача, а не прерогативою суду.

З огляду на те, що відповідач, працюючи на приватному підприємстві "Інтертрейд" в м.Луцьку формувальником залізобетонних виробів і конструкцій, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати (довідка про доходи №51 від 12.09.19), відтак обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів на утримання дитини є обгрунтованим.

Доводи представника відповідача про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно є безпідставними, оскільки такий спосіб стягнення аліментів застосовний лише у разі звернення стягувачем до суду із заявою про видачу судового наказу відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року в справі № 556/1896/16-ц.

Вирішуючи питання про розмір частки від доходу відповідача, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд виходить з такого.

Так, частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до норм СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

У силу ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 грудня 2019 року на дітей віком до 6 років становить 1779 гривень, дітей віком від 6 до 18 років (враховуючи, що синові сторін в січні 2020 року виповниться 6 років) - 2218 гривень.

Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Установлено із довідки ПП "Інтерпрейд" від 12.09.19 №51, що відповідач, працюючи на вказаному підприємстві, з березня 2019 року по серпень 2019 року отримав заробітну плату в розмірі 66 570,48 грн (81183,52 грн нарахованої зарплати - 14613,04 грн податку з доходів фізичних осіб). Таким чином, середньомісячна заробітна плата відповідача складає 11 095,08 грн.

Відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має. Доводи представника відповідача, про те, що на його утриманні перебуває вагітна співмешканка, з якою вони мають намір укласти шлюб, суд до уваги не бере, оскільки на підтвердження вказаних доводів не надано жодних доказів. Довідка про вагітність певної особи, надана відповідачем, не свідчить про батьківство останнього, а також те, що між вказаною особою та ним існують притаманні подружжю відносини.

Майбутня зміна сімейного стану відповідача згідно із ст.192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів після настання вказаної обставини. Така вимога розглядається судом за позовом платника аліментів.

Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу), що орієнтовно з урахуванням отримуваного заробітку становить 2219 грн (11095/5), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, на думку суду, відповідач спроможний надавати допомогу єдиному синові на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заявлений до стягнення розмір аліментів - 1/4 частки від доходів відповідача позивачкою не доведений.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184 СК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня складення рішення апеляційних скарг.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун