Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 361/2748/16-ц

провадження № 61-32579св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Селезньової Т. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) в якому просила стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_2 і МТСБУ на відшкодування завданої в ДТП шкоди 49 500,00 грн, тобто в розмірі встановленого ліміту цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (за мінусом франшизи 500,00 грн), а також збитки від інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язань з

02 грудня 2014 року по 10 травня 2016 року у розмірі 24 665,15 грн та 3 % річних у розмірі 2 140,03 грн.

У подальшому позивач від вимог до МТСБУ відмовилась, всю суму завданої шкоди просила стягнути з водія - заподіювача шкоди ОСОБА_2 .

Позовна заява мотивована тим, що 08 жовтня 2014 року з вини водія

ОСОБА_2 сталася ДТП, в якій було пошкоджено належний їй на праві власності транспортний засіб «Форд Фокус», реєстраційний номер

НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта розмір завданого пошкодженням автомобіля збитку був визначений в сумі 86 588,33 грн (вартість відновлювального ремонту). Вона зверталась до суду з позовом до страховика ПрАТ «СК «Український Страховий Дім» і водія ОСОБА_2 про відшкодування шкоди: до страховика в межах страхового ліміту, до водія в розмірі суми, що перевищує ліміт відповідальності страховика. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада

2014 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто матеріальну шкоду

42 937,33 грн (сума, що перевищує страховий ліміт), а у позові до страховика ПрАТ СК «Український страховий дім» їй було відмовлено, оскільки судом було встановлено відсутність підстав для покладення за даним страховим випадком зобов`язання по відшкодуванню шкоди, тому в цій частині завданої шкоди вона просить стягнути її з водія - як безпосереднього заподіювача шкоди.

Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних позивачка обґрунтовує тим, що відповідач протягом тривалого часу не відшкодовував їй завдану матеріальну шкоду у повному обсязі, а тому він повинен нести відповідальність за прострочення протягом тривалого часу грошового зобов`язання з підстав, передбачених статтею 625 ЦК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ закрито, у зв?язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 49 500,00 грн та судові витрати в розмірі 495,00 грн, всього стягнуто 49 995,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений в цій частині правомірно, оскільки відповідач ОСОБА_2 згідно статей 1166, та 1188 ЦК України є особою, відповідальною за заподіяну ним в даній ДТП шкоду. Підстав для перекладення відповідальності за заподіяну в ДТП шкоду на інших осіб немає, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, окрім суми, стягнутої за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, також підлягає і решта заподіяної шкоди в сумі 49 500,00 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення збитків від інфляції за прострочення виконання зобов`язання з 02 грудня 2014 року по 10 травня 2016 року у розмірі 24 665,15 грн та 3 % річних у розмірі

2 140,03 грн, суд обґрунтовував свої висновки тим, що норма статті 625 ЦК України поширюється лише на випадки прострочення вже визначеного грошового зобов`язання, яке виникло з підстав, передбачених законом чи договором.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

10 квітня 2017 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами не враховано, що вину у ДТП ОСОБА_2 визнав під психологічним тиском суду та відсутності правової допомоги. Насправді винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. Позивачем не надано жодних доказів вини відповідача у скоєнні ДТП. Спірним є питання хто саме повинен відшкодовувати шкоду страховик чи страхувальник.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2017 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Зупинено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

У червні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 01 березня

2017 року в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення збитків від інфляції та 3 % річних не оскаржуються, а тому відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції в цій частині не перевіряються.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 08 січня 2014 року о 08 год. 10 хв. на перехресті вулиць Київської - Шевченка в місті Бровари сталася ДТП за участю автомобілів «Форд Фокус», реєстраційний номер

НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2

Власником автомобіля «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1

Власником автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , був ОСОБА_4

Згідно Страхового полісу № АС/2370120 між страхувальником ОСОБА_4 (власником транспортного засобу) і страховиком ПрАТ «СК «Український Страховий Дім» 27 квітня 2013 року був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 2105-59, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_6 , строк дії договору до 26 квітня 2014 року, тип страхування В1.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від

29 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700,00 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області

від 04 лютого 2014 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за статтею 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 25 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42 937,33 грн, що є різницею між завданою шкодою та розміром страхового відшкодування згідно Страхового полісу № АС/2370120, завданої в ДТП та 1 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди; в задоволенні позову до ОСОБА_4 (власника транспортного засобу, яким керував водій

ОСОБА_2 ) та в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Український Страховий Дім» (страховика) суд відмовив.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2015 року дане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Підставою відмови у позові до страховика у рішенні суду зазначено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2105

ОСОБА_5 була застрахована. Але він не звернувся до страхової компанії з повідомленням встановленого зразка про настання ДТП. Тому шкода має бути відшкодована безпосередньо завдавачем шкоди. До таких же висновків дійшов апеляційний суд Київської області в ухвалі від 09 лютого 2015 року. Зокрема, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що підстав для стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Український страховий дім» нема, оскільки ні ОСОБА_4 (власник забезпеченого транспортного засобу) ні водій ОСОБА_6 не звернулись до страхової компанії з повідомленням встановленого зразка про настання ДТП та не повідомили про настання страхового випадку. Відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована, страхувальник і водії не виконали вимоги пункту 33.1.4 статті 33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з цим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2015 року, встановлено, що згідно звіту про визначення розміру матеріального збитку завданого позивачу, як власниці автомобілю «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від

13 січня 2014 року величина матеріального збитку становить 86 588,33 грн.

Задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позов про стягнення страхового відшкодування заявлено правомірно, оскільки відповідач ОСОБА_2 згідно статей 1166, та 1188 ЦК України є особою, відповідальною за заподіяну ним в даній ДТП шкоду. Підстав для перекладення відповідальності за заподіяну в ДТП шкоду на інших осіб немає, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, окрім суми, стягнутої за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року, також підлягає і решта заподіяної шкоди в сумі 49 500,00 грн.

Проте з таким висновком судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Як встановлено по справі, у квітні 2015 року ОСОБА_1 зверталась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , СК ПАТ «Український страховий дім», третя особа - ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки (справа № 361/2636/14-ц).

За наслідками розгляду цивільної справи № 361/2636/14-ц, Броварським міськрайонним судом Київської області 25 листопада 2014 року ухвалено рішення, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2015 року.

Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42 937,33 грн, що є різницею між завданою шкодою та розміром страхового відшкодування згідно Страхового полісу № АС/2370120, завданої в ДТП та 1 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_2 кошти в сумі 42 937,33 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суди виходили з того, що оскільки вина ОСОБА_2 встановлена постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014, він повинен відшкодовувати шкоду, яка перевищує розмір страхового відшкодування.

Таким чином, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

42 937,33 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суди встановили обсяг його відповідальності у спричиненій майновій шкоді ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про стягнення 49 500,00 грн є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги:

За змістом статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від

22 грудня 2016 року та ухвала апеляційного суду Київської області від

01 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 495,00 грн судових витрат також підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат:

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українипостанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У зв?язку із відмовою ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені нею за подання позову слід залишити за позивачем.

При цьому, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 544,50 грн за подання апеляційної скарги та 594,00 грн за подання касаційної скарги, а всього - 1 138,50 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня

2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення судових витрат скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 138,50 грн судових витрат, понесених відповідачем за подання апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
В. П. Курило