Справа № 203/2774/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі Ркоян Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням подальшого уточнення позовної заяви, послався на те, що 28 грудня 2006 року було укладено договір кредиту №07.1/452-6, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримала від банку кредит в розмірі 34850 доларів США, зобовязавшись повернути кредит в порядку та на умовах, визначених договором. Виконання ОСОБА_1 договірних зобовязань із повернення кредиту забезпечено в повному обсязі порукою відповідача ОСОБА_2, оформленою договором поруки від 28 грудня 2006 року. Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх договірних зобовязань станом на 13 червня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 107150,38 гривень, позивач просив суд стягнути вказаний борг солідарно з відповідачів, поклавши на останніх і судові витрати по справі.

В судове засідання сторони не зявились, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Разом з тим, стороною позивача суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій також вказується на підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», як кредитодавцем, правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1, як позичальником, укладено Договір кредиту №07.1/452-6, за умовами якого, з урахуванням Договору про внесення змін №1 до Договору кредиту від 25 вересня 2012 року, Договору про внесення змін №2 від 26 вересня 2012 року до Договору кредиту №07.1/452-6 від 28 грудня 2006 року з додатками, вказаний відповідач отримала кредит в розмірі 34850 доларів США, неповернутий залишок за яким згідно останнього із вказаних договорів про внесення змін перераховано внаслідок зміни валюти кредиту в 216107,61 гривень. Вказаний кредит позичальник зобовязалась повернути щомісячними ануїтетними платежами згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту до 25 вересня 2022 року, сплативши 9,9% річних за користування кредитними коштами. Кредитним договором також передбачено відповідне право кредитора вимагати від позичальника дострокове повернення кредиту, в тому числі у випадку невиконання чи прострочення виконання позичальником своїх грошових зобовязань за договором щонайменше на три місяці. (а.с.5-18, 24-30, 54-66, 70, 71, 75-87)

Також судом в ході розгляду справи встановлено, що з метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе договірних кредитних зобовязань між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», як кредитодавцем, правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2, як поручителем, 28 грудня 2006 року укладено договір поруки. За умовами такого договору, з урахуванням на Договір №1 від 26 вересня 2012 року про внесення змін до Договору поруки від 28 грудня 2006 року, відповідач ОСОБА_2 зобовязався перед кредитодавцем відповідати солідарно та в повному обсязі із позичальником ОСОБА_1 за невиконання останнім взятих на себе договірних зобовязань за Договором кредиту №07.1/452-6 від 28 грудня 2006 року з урахуванням внесених до нього змін Договором про внесення змін №1 до Договору кредиту від 25 вересня 2012 року, Договором про внесення змін №2 від 26 вересня 2012 року до Договору кредиту №07.1/452-6 від 28 грудня 2006 року з додатками. (а.с.19-23, 25-30, 67-69, 72, 73, 75-87)

Із матеріалів справи також встановлено, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе грошові зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яку останній, скориставшись передбаченим договором правом, своєю письмовою вимогою від 17 липня 2018 року просив відповідачів погасити, здійснивши дострокове повернення кредиту. Зазначена письмова вимога позивача відповідачами не виконана, а розмір заборгованості за кредитом станом на 13 червня 2018 року становить 107150,38 гривень, з яких: 102424,49 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4231,7 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 368,29 гривень інфляційні втрати за боргом з повернення тілу кредиту, 125,9 гривень інфляційні втрати за боргом зі сплати процентів за користування кредитом. (а.с.34-36)

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також договір поруки (ст.553 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Положеннями ст.524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів.

При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.ст.546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за Договором кредиту №07.1/452-6 від 28 грудня 2006 року та Договором поруки від 28 грудня 2006 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами даних договорів із дотриманням вимог законодавства, а також встановлено, що правонаступником кредитодавця за даними зобовязаннями є позивач, та підтверджено невиконання відповідачами, на відміну від кредитодавця, своїх зобовязань за даними договорами, що зумовило виникнення кредитної заборгованості у вказаному позивачем розмірі та права у позивача вимагати дострокове повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати в розмірі 1762 гривень, тобто по 881 гривень з кожного. (а.с.4, 53)

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.11, 15, 16, 524, 525, 526, 530, 546, 547, 549, 553, 554, 610, 611, 625, 628, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: 49000, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 97/121) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: 49000, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 97/121) на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ідентифікаційний код 00039019, адреса місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) заборгованість за Договором кредиту №07.1/452-6 від 28 грудня 2006 року станом на 13 червня 2018 року в розмірі 107150,38 гривень, з яких: 102424,49 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4231,7 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 368,29 гривень інфляційні втрати за боргом з повернення тілу кредиту, 125,9 гривень інфляційні втрати за боргом зі сплати процентів за користування кредитом.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі у вигляді судового збору стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: 49000, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 97/121) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: 49000, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 97/121) на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ідентифікаційний код 00039019, адреса місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) по 881 гривень з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 31 січня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак