ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1307/19 Справа № 201/7757/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Соборний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, переданих в якості авансу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв'язку із правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі №201/7757/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, переданих в якості авансу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв'язку із правопорушенням відповідача.

Уточнивши свою заяву у серпні 2018 року, ОСОБА_1 посилався на те, що рішення суду, ухвалене 09 січня 2014 року у зазначеній цивільній справі, яким з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто 80930 грн., що були передані йому в якості авансу, є помилковим, оскільки винесене на підставі підроблених документів та неправдивих показів свідків, що на даний час є предметом досудового розслідування відповідного кримінального провадження. Через незаконні, на думку заявника, дії ОСОБА_2, ОСОБА_1 лишився без газо- та електропостачання своєї домівки, для відновлення яких необхідно значні грошові кошти, які у ОСОБА_1 відсутні, оскільки єдиним джерелом його доходу є незначна пенсія.

На підставі наведених обставин ОСОБА_1 просив суд з урахуванням уточнень відстрочити виконання рішення суду по справі № 201/7757/13-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду по справі № 201/7757/13-ц, оскільки заявник є людиною похилого віку (77 років), єдиним його доходом є пенсія, з якої на виконання рішення суду утримується 20% від її розміру. Крім того, судом не дано оцінку винним діям ОСОБА_2, внаслідок вчинення яких, домоволодіння ОСОБА_1 залишилося без газо- та електропостачання.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.01.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, переданих в якості авансу, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80 930 грн. У задоволенні інших первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочення виконання даного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду у розумінні ст.435 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 373 ЦПК України (у редакції, яка була чинна на момент звернення з заявою), за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Положеннями статті 435 діючого ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, як на підставу для відстрочення виконання рішення суду по справі № 201/7757/13-ц заявник ОСОБА_1 посилається на те, що винними діями ОСОБА_2 йому завдано збитки, оскільки його домоволодіння знаходиться без газо - та електропостачання.

Однак, зазначені обставини не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, так як не пердбачені ст.435 ЦПК України та не є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання заявника на те, що він є людиною похилого віку, джерелом його доходу є тільки пенсія, з якої проводяться утримання на виконання рішення суду по справі № 201/7757/13-ц, колегією суддів перевірено, з цих підстав слід зазначити, що зазначене питання було предметом судового розгляду. Так, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року, залишеною без змін в оскаржуваній частині апеляційним судом 21 червня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, про визнання незаконними дій державного виконавця щодо звернення стягнення на його пенсію у виконавчому провадженні ВП № 43693707 від 02.10.2014 року та зобов'язання закрити це виконавче провадження відмовлено (том 2 а.с.24-27).

Тобто доказів наявності обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, передбачених законом, ОСОБА_1 не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного правового висновку про відсутність правових підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом норм процесуального права матеріалами справи не підтверджені.

Інші посилання в апеляційній скарзі зводяться до незгоди заявника з оцінкою судом обставин справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на засадах верховенства права, є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко