Справа № 490/998/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання зобовязань, покладених виконавчим документом.

Свої вимоги державний виконавець мотивував тим, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №56488419 з примусового виконання виконавчого документа №2-4-7875/2009, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ "УкрСибБанк" боргу за кредитним договором №0 від 14.06.2007 року в загальному розмірі 146447,91 грн. Оскільки боржник ухиляється від виконання судового рішення, яке, на думку виконавця, виразилось у чисельних закордонних поїздках, отриманням доходів та володінням часткою в статутному капіталі, жодних коштів на погашення заборгованості не вніс, приватний виконавець і просив суд задовольнити вимоги подання у повному обсязі.

Приватний виконавець ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та вимоги подання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України, виходячи з наступного.

На примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №№56488419 з примусового виконання виконавчого документа №2-4-7875/2009, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 18.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ "УкрСибБанк" боргу за кредитним договором №0 від 14.06.2007 року в загальному розмірі 146447,91 грн.

Постановою приватного виконавця від 28.05.2018 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно інформації з ОСОБА_4, рекомендована кореспонденція не отримана боржником під час доставки.

18.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі в індивідуальному банківському сейфі, та про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі грошові кошти в будь якій грошовій одиниці та валюті, що містяться на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах.

Згідно відомостей з органів УПФУ України, інформація щодо пенсії та/або отримання доходів ОСОБА_3 в органах ПФУ відсутня.

18.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до виконання до ФГ "ОСОБА_5В.".

Згідно відповіді ДФСУ у боржника відсутні відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах, боржник отримує доходи в ТОВ "НФК Трейд".

18.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до виконання в ТОВ "НФК Трейд".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник ОСОБА_2 володіє корпоративними права у вигляді 100% частки у статутному капіталі ТОВ "ПОМОНА ЮГ".

11.01.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржник, якою накладено арешт на корпоративні права - частку у статутному капіталі ТОВ "ПОМОНА ЮГ".

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Миколаївській області при УМВС України транспортні засоби за боржником на території Миколаївської області не зареєстровані.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 30.07.2018 повідомлено про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перетинав кордон 17.09.2014 року та з 23.09.по 30.09.2016 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

За змістом ст. 18 ч.3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобов'язань за рішенням про стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які приватний виконавець повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.

Так, під ухиленням від виконання зобов'язань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того факту, що обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Наявність боргу за виконавчим листом та те, що ОСОБА_2 у 2014 році та 2016 році виїжджав за межі України, не є свідченням того, що останній ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Крім того, в матеріалах справи не достатньо відомостей про те, що приватним виконавцем здійснені всі можливі інші заходи необхідні для своєчасного і повного виконання рішення суду, а тому застосування тимчасового обмеження не є таким, що відповідає принципу пропорційності, враховуючи завдання судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, суму боргу, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова