Дата документу 21.08.2019
Справа № 334/2340/18
Провадження № 2/334/639/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 серпня 2019 року

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гантюка О.М.,

при секретарі Піки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 06.07.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1129/17-Т/ЗП115, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

18.08.2017 року в м. Запоріжжя по вул. Академіка Амосова, 107, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Внаслідок даної ДТП автомобілю «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток, який, на підставі рахунку № 20038 ФОП « ОСОБА_4 » складає 56200,00 грн.

Таким чином, на підставі рахунку № 20038, умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.07.2017 року, враховуючи франшизу у розмірі 1200,00 грн., розмір страхового відшкодування визначено у розмірі вартості відновлюваного ремонту, який становить 55000,00 грн.

24.10.2017 року позивач направив на адресу відповідача Претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування, однак відповідач не задовольнив її на час подачі позовної заяви.

В зв`язку з вищевикладеним, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить суд стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 55000,00 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. г, п.38.1.1. ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану га обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Регрес - це право особи, яка виконувала зобов`язання іншої особи, пред`являти до останньої зворотну вимогу про відшкодування витрат.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №1129/17-Т/ЗП115 від 06.07.2017 року встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Судом встановлено, що 18.08.2017 року о 17 год. 25 хв. в м. Запоріжжя по вул. Академіка Амосова, 107 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Peugeot», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час розгляду справи постанова в адміністративній справі відповідачем не оскаржена, відповідно до ст. 82 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та нічим не спростована.

В результаті ДТП автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав ряд механічних пошкоджень.

Відповідно ч. 1ст. 25 Закону України «Про страхування» , здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

18.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій зазначила, що внаслідок ДТП було пошкоджено задній бампер, кришка багажника, світловідбивач задній правий, крило ЗП.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 06 вересня 2017 року за договором страхування № 1129/17-Т/ЗП115 від 06 липня 2017 року, збиток, заподіяний ОСОБА_2 , власниці автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_4 , складає 56200,00 грн. Сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1200 грн. дорівнює 55000,00 грн. Аналогічні обставини викладені у страховому акті № 006.00866117-1 за Договором страхування № 1129/17-Т/ЗП115 від 06.07.2017 року та звіті № 500 від 01.09.2017 року про проведення оцінки КТЗ ФОП ОСОБА_5 .

Відповідно до матеріалів справи, позивачем було відшкодовано на користь потерпілої особи завдану шкоду в розмірі 55000 грн. 00 коп., про що надано копію платіжного доручення № 901781 від 13.09.2017 року про перерахування суми відшкодування завданої шкоди та відповідає інформації зх. наданої картки рахунку 68531 за період з січня 2017 року по квітень 2018 року щодо виплати ОСОБА_2 страхових відшкодовувань.

Претензією про стягнення коштів в порядку регресу від 24 жовтня 2017 року за вих. № 5/к запропоновано відповідачу в досудовому порядку здійснити перерахування коштів в розмірі 55000,00 грн. на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виплатив страхове відшкодування та на підставі ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування» отримав право вимоги (регресу)до особи, відповідальної за збитки.

Відповідачем, в свою чергу, доказів про відшкодування збитків позивачу, не надано.

Оцінюючи докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом його порушеного права, та задовольняє позов в повному обсязі.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 1762 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по оплаті судового збору.

Керуючись ст. 3, 11, 15, 16, 22, 1166, 1188,1191 ЦК України, ст. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування» ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,279,353,355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (р/р № НОМЕР_4 в АТ «ОТР Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 33908322) суми майнової шкоди в розмірі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (р/р № НОМЕР_4 в АТ «ОТР Банк», МФО 300528, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк