Єдиний унікальний номер: 223/356/19
Провадження номер: 2-о/223/103/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледар, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення фактів сумісного проживання та перебування особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення фактів сумісного проживання та перебування особи на утриманні.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця починаючи з 30 серпня 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуваючи у шлюбі заявниця та ОСОБА_2 проживали спільно та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з проведенням антитерористичної операції у місті Донецьку заявниця та її чоловік змінили місце проживання та перемістились до міста Вугледара, де спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_2 . Пенсійні виплати ОСОБА_2 були постійним основним джерелом для існування заявниці. Після смерті чоловіка заявниця зверталась до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з метою призначення їй пенсії по втраті годувальника, однак в усній формі останній було відмовлено та запропоновано встановити факт перебування на утримання чоловіка. Тому, заявниця просить суд встановити факт сумісного проживання та її перебування на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні 05 серпня 2019 року вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 11 червня 2019 року пояснила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю. Показала суду, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 11 червня 2019 року показав суду, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю та вели спільний побут. Пояснив суду, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка, розмір доходу якого був більшим ніж розмір доходів заявниці.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, враховуючи покази свідків, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця 30 серпня 1980 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 серпня 1980 року, виданого Пролетарським відділом ЗАГС м. Донецька (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08 липня 2016 року, виданого Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, чоловік заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Заявниці було відмовлено Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №328 від 28.03.2019 року, у зв`язку з тим, що заявниця зареєстровані з чоловіком за різними адресами і не підтверджено факт їх спільного проживання (а.с. 22).

Як вбачається з копії паспорту заявниці серії НОМЕР_3 , виданого 16 грудня 2000 року Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, остання з 17 липня 1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданого 04 листопада 1997 року Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, останній з 17 липня 1990 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, № НОМЕР_5 від 12.12.2014 року, виданого Вугледарським міським управлінням соціального захисту населення, ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території України міста Донецька до міста Вугледара, де фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 15.08.2016 року, виданої Вугледарським міським управлінням соціального захисту населення, ОСОБА_1 15 серпня 2016 року перемістилась з міста Донецька до міста Вугледара, де фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно довідки №4 від 18 березня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Орфей-Вугледар», заявниця мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні мешкали разом та вели сумісне господарство. ОСОБА_1 знаходилась на утриманні ОСОБА_2 (а.с. 14).

Як вбачається з довідки про доходи №2499 8944 5149 4219 від 11 червня 2019 року, виданої Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, заявниця ОСОБА_1 є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсійної виплати якої станом на травень 2019 року становить 1856,04 гривень (а.с. 37).

Відповідно до довідки №178 від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ м. Вугледара Донецької області і отримує пенсію за віком з 11 березня 2019 року (а.с. 47).

Згідно листа-відповіді №1913-2/06 від 03 липня 2019 року Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2 отримував пенсію, розмір якої станом на червень 2016 року становив 4591,58 гривень (а.с. 36).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення вимоги заяви ОСОБА_1 в частині визнання факту її сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону.

Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

З огляду на зазначене, враховуючи пояснення свідків та заявниці, враховуючи, що на час смерті ОСОБА_2 , а саме станом на 2016 рік, ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку, а отже була працездатною особою. При цьому чоловік заявниці ОСОБА_2 був пенсіонером та отримував пенсію за віком, тобто був непрацездатною особою.

Окрім того, суду не наданого жодного належного та допустимого доказу, на підставі якого суд мав би можливість встановити рівень доходу ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 , а надано лише відомості про розмір пенсійних виплат заявниці, які почали нараховуватись останній з квітня 2019 року, що в свою чергу унеможливлює встановити факт того, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявниці була допомога з боку її померлого чоловіка.

Більш того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Однак, як вбачається з рішення Волноваського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника №328 від 28 березня 2019 року, підставою для прийняття такого рішення та відмови заявниці у переведенні на пенсію по втраті годувальника є виключно те, що заявниця з чоловіком були зареєстровані за різними адресами та не підтверджено факт їх спільного проживання, а тому встановлення факту перебування на утриманні чоловіка не породжує для заявниці жодних юридичних наслідків, а тому суд приходить до висновку, що встановлення факту перебування на утриманні є передчасним.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог заяви в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», ст. ст. 1, 26, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України, про встановлення фактів сумісного проживання та перебування особи на утриманні, задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.