Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/622/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Савчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - Селищенська сільська рада Сарненського району Рівненської області, Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивач подав до суду позовну заяву про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившою права користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого, пояснила, що після розірвання шлюбу із сином позивача її колишній чоловік затостовував до неї насильство у зв`язку з чим, вона переїхала із дітьми до АДРЕСА_1 у будинок АДРЕСА_2 . Крім того у лютому - березні 2016 року вона перебувала із її молодшим сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства, на реабілітаційному будинку лікуванні у КЗ «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» , а також з 16.03.2016 року знаходилася разом із сином на лікуванні у м. Одеса у Чорноморському центрі слуху і мови «Мединкус», що підтверджується проїзними документами та консультаційним листком від 16.03.2016 року. На даний час вона проживає в м. Костопіль. Іншого житла вона не має. Враховуючи, що у відповідача були поважні причини не проживання в спірному житлі, а також відсутністю в позивача належних документів, що підтверджують її право власності на будинок, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року №572/622/16-ц було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просив задовольнити.

Представник позивача згідно заяви позов підтримав повністю, просив задовольнити.

Третя особа Селишенська сільська рада Рівненської області позовні вимоги визнала, просила задовольнити.

Третя особа Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області згідно заяви заперечила проти задоволення позовних вимог.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно виписки з по господарської книги №30 за 2011-2015 роки особовий рахунок -0904-1 будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2018 року житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 - 1/4 частка, ОСОБА_3 - 1/4 частка; ОСОБА_5 - 1/4 частка, ОСОБА_4 - 1/4 частка.

Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області №572/3519/13-ц від 13.11.2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно довідки Селишенської сільської ради №3958 від 03.11.2015 року, виданій ОСОБА_1 , її колишня невістка ОСОБА_2 не проживає в с АДРЕСА_1 Сарненського району Рівненської області.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї №3954 від 03.11.2015 року колишня невістка ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , та внуки ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за адресою по АДРЕСА_1 не проживаю з січня 2013 року.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 №5177 від 02.05.2018 року по АДРЕСА_1 було виявлено, що колишня невістка та внуки: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 за даною адресою не проживають з січня 2013 року.

Згідно довідки №590/04-04 від 09.09.2015 року ОСОБА_8 навчається в 3-в класі муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу «Петровська школа №2».

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.04.2013 року ОСОБА_6 , 2012 року народження, призначена державна соціальна допомога з 24.01.2013 року по 10.05.2013 року.

Відповідно до корінця медичного висновку №640 від 26.09.2013 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний дитиною-інвалідом.

Згідно висновку про звернення ОСОБА_2 від 07.01.2016 року встановлено, що 05.01.2016 року до Сарненського відділу поліції надійшла письмова заява від ОСОБА_2 , 1975 року народження, жительки АДРЕСА_2 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 ,1981 року народження, та колишня свекруха ОСОБА_1 , 1957 року народження, не впускають її в будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області від 28 листопада 2014 року було закрито кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням в діянні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - ухилення від сплати аліментів.

Згідно повідомлення УПСЗН Сарненської РДА Рівненської області від 15.06.2017 року №01/5-03-2167 ОСОБА_7 державна соціальна допомога дітям-інвалідам до 18 років була припинена з 01.06.2017 року з відсутністю її за місцем проживання.

Довідкою від 16.03.2016 року підтверджено факт лікування ОСОБА_6 , 2012 року народження, в Чорноморському центру слуху і мовлення «Мединкус».

Судом також досліджені проїзні документи №952615, №952616, №952617, №952614, №952619, №952618.

Згідно картки призначень дитині, яка перебуває на реабілітаційному лікуванні в КЗ «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» ОСОБА_9 перебував на лікуванні з 12.02.2016 року по 04.03.2016 року.

Згідно довідки Сарненського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області від 10.10.2017 року №8365 ОСОБА_2 не отримує аліменти від ОСОБА_3 згідно виконавчого листа №572/5238/13-ц від 23.01.2014 року.

Відповідно до статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 391 Цивільного кодексу України наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з частиною першою статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 - власника спірного житла в розумінні частини четвертої статті 156, частини другої статті 64 ЖК Української РСР та частини другої статті 3 СК України, оскільки вона не проживає разом з позивачем, не веде з нею спільного господарства та не пов`язана спільним побутом. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є наймачем житла та має право, як і власник, користуватися спірним житловим приміщенням. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, необхідно визнати ОСОБА_2 такою, що втратила права користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 71, 72, 156 ЖК України, ст.3 СК України керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 ), треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - Селищенська сільська рада Сарненського району Рівненської області, Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: