__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6474/19
УХВАЛА

17.12.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якій позивач просить суд:

- розірвати шлюб між, зареєстрований нею та відповідачем;

- визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.11.2019 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишено без руху. Надано позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - п`ять днів з дня отримання копії ухвали, а саме для:

- надання до суду документа на підтвердження доплати судового збору за подання до суду позовної заяви, яка містить дві вимоги немайнового характеру, та роз`яснено, що з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, доплаті підлягає судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (768,40*2=1536,80-768,40=768,40);

- роз`яснено, що у разі сплати судового збору в належному розмірі необхідно надати до позову відкоректований попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- запропоновано позивачеві встановити вірне коло осіб по справі, з урахуванням того, що під час розгляду справи щодо визначення місця проживання дитини, є обов`язковою участь відповідного органу опіки та піклування;

- роз`яснено позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати їх копії у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб по справі;

- роз`яснено позивачеві, що у разі зазначення додаткових учасників процесу, за необхідно надати до суду додатково копію позовної заяви та додатків до неї, відповідно до кількості таких учасників процесу.

Одночасно позивачеві в ухвалі суду було роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

16 грудня 2019 року позивачем надано до суду заяву на усуненні недоліків поданої заяви, у відповідності до вказаної ухвали суду.

Оглянувши надані до суду документи, судом встановлено, що позивачем надано квитанцію на підтвердження доплати судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позивачем належним чином сплачено судовий збір за подану позовну заяву, що містить дві вимоги немайнового характеру.

Також до заяви позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій позивачем змінено коло учасників процесу та зазначено додатково в якості третьої особи - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, а також додано копії уточненої позовної заяви у відповідності до кількості учасників процесу.

Однак, судом встановлено, що позивачем зазначивши додатково до учасників процесу - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якості третьої особи, не додано до позову копії усіх додатків доданих до позову, для вручення залученій третій особі, про що позивачеві було роз`яснено в ухвалі суду від 26.11.2019 року.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем не належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 26.11.2019 року.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - слід повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.