Справа № 606/2916/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 січня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими , що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району. В даному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, а також відповідачі ОСОБА_2, яка з 1996 року не проживає та ОСОБА_3, який з 2014 року не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачам у будинку немає, вони повністю припинили виконувати обовязки членів сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідачів створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просила визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, на підставі вимог ст.391 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, повністю підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подали.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2015 року, спадкоємцем майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, є ОСОБА_1.

Згідно витягу №42875367 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2015 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району є ОСОБА_1.

Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за цією адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2018 року складеного депутатами Теребовлянської міської ради, встановлено, що за адресою, вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району , Тернопільської області зареєстровані, але фактично не проживають дочка ОСОБА_2 з 1996 року, та внук ОСОБА_3 з 2014 року.

Судом було встановлено, що відповідачі тривалий час, з часу реєстрації не проживають у будинку позивача, відсутні у місці реєстрації без поважних причин, не сплачували комунальні послуги і не несли жодних обовязків по утриманню даного житла. Їх особистих речей за місцем реєстрації немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстровані відповідачі.

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратили інтерес до житла, в якому зареєстроване їх місце проживання, оскільки багато років у ньому фактично не проживають, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не беруть, а тому втратили право користування даним жилим приміщенням.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин їх відсутності, наявність між ними і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх таким, що втратили право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було.

За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловий будинок, що за адресою, вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області .

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачі у судове засідання не зявилися та не представили суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, що за адресою, вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області .

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що за адресою, вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області

Відповідачам направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка