У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2019 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Косатої М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позовної заяви до АТ „Оператор газорозподільної системи „Запоріжгаз про визнання незаконними дій, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову вшляхом зобов`язання АТ „Оператор газорозподільної системи „Запоріжгаз невідкладно поновити газопостачання природним газом споживача ОСОБА_1 в будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням у справі законної сили, в порядку передбаченому п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, тобто до подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Вимогами статті 151 ЦПК України, передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, крім іншого, містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову між сторонами виник спір щодо правомірності відключення від послуг газопостачання житлового приміщення заявника ОСОБА_1 , а саме в будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Обраний заявником спосіб захисту його прав, на переконання суду, є необґрунтованим, оскільки, у заяві про забезпечення позову заявником фактично ставиться питання про відновлення правовідносин, які були припиненні внаслідок обставин, що підлягають встановленню в ході розгляду судом відповідного позову, та заява спрямована на відновлення порушених, на думку заявника, його прав, що не відповідає меті заходів забезпечення позову.
Заявником ставиться питання про зобов`язання вчинення дій, які не можуть бути розцінені як такі, невжиття яких може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі, виходячи з того, що вимоги заяви про забезпечення позову випереджають розгляд позову судом, в ході розгляду якого судом надається оцінка правомірності відповідних дій відповідачів.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.
У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого заявником заходу забезпечення позову, зокрема, з тих підстав, що заявником не наведено обгрунтованиих доводів про те, що такий спосіб забезпечення позову можна вважати ефективним, та втручання у права відповідачів визначеним способом може бути обґрунтованим, виходячи зі змісту правовідносин, які склалися, з якими ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з відповідним позовом.
У зв`язку з викладеним заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ „Оператор газорозподільної системи „Запоріжгаз про визнання незаконними дій залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.І. Рибалко