Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5399/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

16 грудня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л., секретаря судового засідання Круценко Р.Г.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 552/5399/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виконавчий комітет Полтавської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27 вересня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який в подальшому неодноразово уточнювала.

Позовну заяву обґрунтовувала тим, що є співвласником майна за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстровано місце проживання внука ОСОБА_2 , 1986 року народження, який є співвласником квартири, але вже тривалий час за місцем реєстрації не проживає, виїхав за кордон на постійне місце проживання.

В своїй уточненій позовній заяві просила визнати ОСОБА_2 , 1986 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву не подавав, з жодними клопотаннями до суду не звертався.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 травня 1998 року, виданого відділом приватизації житла, є співвласником на праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 .

Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником на праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 та у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання, що підтверджується даними Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право користування є однією із складових права власності.

Частиною 2 ст. 317 ЦК України передбачено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач ОСОБА_1 вказує, що є одним із співвласників спірного жилого приміщення та не оспорює тієї обставини, що відповідач ОСОБА_2 є також співвласником квартири АДРЕСА_3 .

Як встановлено судом спірне житло, а саме квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності в тому числі і відповідачу.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи співвласником житла, має рівні з позивачем права щодо володіння, користування і розпорядження вказаною квартирою. Фактичне місце проживання відповідача не впливає на зміст права власності та не позбавляє його права на користування майном.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач фактично заявляє вимоги про обмеження відповідача ОСОБА_2 в праві власності на житло.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено;

-третя особа ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено;

-третя особа ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено;

-третя особа ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено;

-третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

16.12.2019