печерський районний суд міста києва
РІ Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Шевченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом та просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також визнати за останньою в порядку поділу спільно набутого майна право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що її придбано відповідачем за спільні кошти подружжя.

Будучи належним чином повідомленими сторони в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті та винесення рішення на підставі наявних у справі доказів, суд, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 серпня 2011 року між ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №873, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

РішеннямДеснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 рокута постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 754/12174/17 позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 20 вересня 2017 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Визначено місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Також, постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2018 року у справі № 362/6056/17 в частині вимог про поділ грошових вкладів скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в розмірі 3 564,41 євро, які розміщені на рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Альфа-Банк». У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в розмірі 5 904,75 Євро, що розміщені на рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк». У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Поряд із цим, в порядку мирного врегулювання проблемних питань, предметом розгляду яких є подана мною позовна заява про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини між мною та ОСОБА_3 виник спір щодо спільного сумісного майна подружжя нажитого за час шлюбу.

Позивач вказує, що 12серпня 2016 року за її кошти та кошти ОСОБА_3 останнім було придбано нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 .

Також, зазначає, що спільним сімейним рішенням було вирішено придбане вказане нерухоме майно оформити на мати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, позивач зазначає, що за вказаних обставин квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - відповідачу належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем, під час розгляду справи не було надано суду, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують те, що спірне майно придбано за кошти подружжя, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 158, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259, 263-268, 272, 273, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2021 року.

Суддя В. А. Писанець