КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1699/007
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2031/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кемського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2007 року у складі судді Тюхтія П.М.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до садового товариства «Мікробіолог» про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2007 року ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до садового товариства «Мікробіолог» (надалі - СТ «Мікробіолог») про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначав, за змістом, що з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом з нині покійною ОСОБА_4 як подружжя, проте у незареєстрованому органами РАГСу шлюбі, вони мали спільний бюджет, за спільні кошти набували майно, вели спільне господарство, разом відпочивали у пансіонатах, приймали вдома гостей, разом їздили в гості до родичів, та у 1991 році взяли у користування земельну (дачну) ділянку для садівництва і городництва у СТ «Мікробіолог», яку обробляли разом.

У 2002 році у ОСОБА_4 виявили онкологічне захворювання, у зв'язку з чим у січні 2003 року їй була зроблена хірургічна операція по видаленню ракової пухлини.

Позивач зазначав, що після виписки із медичного закладу, хвора була зовсім немічна, потребувала сторонньої допомоги та опіки, яку він особисто надавав, організовував лікування дружини у різних медичних закладах, але ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та залишила спадкове майно - земельну ділянку у СТ «Мікробіолог», що розташована у с. Миколаївка Макарівського р-ну Київської області, яка була оформлена у власність (приватизована) покійною ОСОБА_4 у 1996 році на основі рішення Колонщинської сільської ради народних депутатів.

Посилаючись на те, що незважаючи на тяжку втрату дружини позивач і надалі обробляє та підтримує у належному стані садову ділянку у СТ «Мікробіолог», своєчасно сплачує платежі користування садового ділянкою, просив :

встановити факт проживання однією сім'єю як подружжя ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у період з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_1;

визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0, 084 га у СТ «Мікробіолог», яке розташоване на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської обл..

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2007 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підстав для прийняття оскаржуваного рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на спадкове майно та зміни черговості отримання спадщини у районного суду не було, оскільки на дату прийняття оскаржуваного рішення вже існували рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2005 року , Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2006 року, Верховного Суду України від 28 вересня 2006 року, Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2007 року, Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2007 року, які вирішили ці питання і набрали законної сили.

Посилаючись на те, що позивачем було приховано від суду наявність вищевказаних судових рішень та на необґрунтованість незалучення скаржника до участі у справі як спадкоємця померлої, остання просить апеляційну скаргу задовольнити.

Про день і час судового розгляду справи учасники справи повідомлені належно.

Справа неодноразово призначалася до розгляду в суді апеляційної інстанції, проте в судові засідання ОСОБА_3 не з'являвся, причини неявки суд не повідомляв. Виклик ОСОБА_3 в судове засідання на 28 січня 2018 року було здійснено шляхом направлення судової повістки за відомими у справі адресами його місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.152-153 т.1).

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, вислухавши представника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 на праві власності мала земельну ділянку, площею 0,084 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області СТ «Мікробіолог», з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.7).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку, районний суд виходив з підстав його доведеності.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, враховуючи таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України (в редакції на час винесення оскаржуваного рішення) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наявних у справі доказів убачається, що на час ухвалення оскаржуваного рішення факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та покійної ОСОБА_4 вже був встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2005 року у справі № 2-О-14/05 та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2006 року, за результатами розгляду якого ОСОБА_3 відмовлено в задоволені позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.62-64).

Також рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 червня 2007 року та ухвалою Верховного Суду України від 14 лютого 2008 року, у справі № 2-173/2007р у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа 12 Київська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування нарівні із спадкоємцями другої черги за законом, відмовлено (а.с.65-70).

Окрім цього, згідно рішення Святошинським районним судом м. Києва від 12 лютого 2014 року у справі № 2/759/309/14 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно було задоволено, вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та грошові вклади у відділеннях AT «Ощадбанк». Зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання недійсною заяву, яку спадкоємець подала до нотаріальної контори залишено без задоволення (а.с.56-58).

Відповідно до рішення Макарівським районним судом Київської області від 28 грудня 2016 року у справі № 370/1921/16-ц позов ОСОБА_2 до Колонщинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено і визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та яке складається із земельної ділянки загальною площею 0,084 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради, Макарівського району, Київської області з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області № 7 від 18 липня 1995 року, зареєстрованого 03 квітня 1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 637 (а.с.60-61).

Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю, з визнанням права власності на спадкове майно та зміни черговості отримання спадщини у справі, що є предметом перегляду судом першої інстанції не було, оскільки вже існували рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 26 грудня 2005 року, Апеляційного суду м.Києва від 16 травня 2006 року, Верховного Суду України від 28 вересня 2006 року, Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2007 року, Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2007 року, які вже вирішили ці питання і набрали законної сили.

Згідно матеріалів спадкової справи, долученої до цивільної справи у суді апеляційної інстанції, убачається, що в установленому законом порядку до 12-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, звернулася ОСОБА_2 (а.с.2-207 т.2).

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України (в редакції на час винесення оскаржуваного рішення) суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом роз'яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у визначених процесуальним законодавством випадках.

Відповідно до матеріалів справи, районний суд самоусунувся від виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не вжив заходів щодо витребування спадкової справи, не з'ясував коло спадкоємців та не залучив їх до участі у справі, що призвело до неповного з'ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушень прав і законних інтересів спадкоємця майна покійної ОСОБА_2

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів, у їх сукупності, рішення районного суду підлягає скасуванню, а по справі слід постановити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2007 року скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Садового товариства «Мікробіолог» про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: