КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/2222/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Тютюнник О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ( стягувач ) - Публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль», на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ШмідтКатерини Валеріївни,

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою, де просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ШмідтКатерини Валеріївни по оцінці майна в ході примусового виконання виконавчого провадження №55449851,

скасувати звіт з незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1,

скасувати постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_1 від 13 червня 2018 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт КатериниВалеріївни знаходиться виконавче провадження №55449851 з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва №755/6038/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13 червня 2018 року виконавець виніс постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_1

За даною адресою він проживає з 1998 року. Іншого майна не має.

13 червня 2018 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - приватне підприємство «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПЕРТ».

За результатами оцінки кватири складено звіт, згідно якого ринкова вартість його квартири становить 641 000 грн.

Із вказаною вартістю квартири він не згоден, так як згідно звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка-Експерт», її вартість становить 1 021 300,00 грн.

Неправомірність дій виконавця щодо ухвалення постанови про опис та арешт майна та проведення електронних торгів з реалізації квартири полягає у тому, що на даний час діє мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, під дію якого він потрапляє.

Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки можливе на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя, тоді як ні рішення суду, ні виконавчого напису, ні договору про задоволення вимог кредитора, не було.

У зв'язку з чим виконавець не може звернути стягнення на його квартиру.

З матеріалами виконавчого провадження ознайомився 11 вересня 2018 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1.

На обґрунтування ухваленого судового рішення, місцевий суд зазначив, що приватний виконавець діяв в рамках закону і підстав для задоволення скарги немає.

Викладені скаржником обґрунтування не знайшли свого підтвердження в суді та спростовані матеріалами справи.

Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушенням норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення поданої скарги.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши думку учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 16 січня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №755/6038/16-ц ухвалено судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Бак Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 137 156,17 грн.

Рішення набрало законної сили 28 лютого 2017 року, а виконавчий лист видано 14 червня 2017 року ( а.с. 99 т. 1 ).

27 грудня 2017 року виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження подано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерині Валеріївні ( а.с. 97-98 т. 1 ).

28 грудня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №55449851 ( а.с. 105зв-106 т. 1 ).

Того ж дня, копію постанови про відкриття виконавчого провадження №55449851 було направлено, зокрема, ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому листі ( а.с. 105-106 т. 1 ).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження ( далі - документи виконавчого провадження ) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відтак, на переконання апеляційного суду, в силу викладеного, боржник був належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішень, чого не спростовував і в судовому засіданні.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

При цьому, 28 грудня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт КатериноюВалеріївною ухвалено постанову про арешт майна боржника, а 01 лютого 2018 року - про арешт коштів боржника ( а.с. 108зв-109, 123зв-124 т. 1 ).

З копії виконавчого провадження встановлено, що виконавцем здійснювалися запити (вимоги) щодо з'ясування наявності у боржника доходів, грошових коштів на рахунку в банку, наявність рухомого та нерухомого майна ( а.с. 117, 118 т. 1 ).

З отриманої виконавцем інформації боржник немає грошових коштів у банках, рухомого майна, земельних ділянок, за ним лише зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 яка знаходиться в іпотеці банку.

При цьому, боржник зареєстрований в квартирі АДРЕСА_7 ( а.с. 132-144, 145зв, 146-162, 179, 180-181 т. 1 ).

Відповідно до договору іпотеки від 28 листопада 2007 року, квартира АДРЕСА_1 знаходиться в іпотеці Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» ( а.с. 7-9 т. 2 ).

13 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною винесено постанову про опис та арешт майна боржника ( а.с. 184зв-185 т. 1 ).

13 червня 2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерини Валеріївни із заявою про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для оцінки зазначеного нерухомого майна боржника, у зв'язку з неможливістю досягнути згоди з боржником щодо вартості описаного майна ( а.с. 188 т. 1 ).

Того ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною ухвалено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-Експерт» ( а.с. 189зв-190 т. 1 ).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майна, який надійшов адресату 02 липня 2018 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 641 000 грн. ( а.с. 193-207 т. 1 ).

Зазначений звіт було направлено приватним виконавцем 02 липня 2018 року, зокрема, боржнику на адресу, вказану у виконавчому документі ( а.с. 215 т. 1 ).

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

10 серпня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерина Валеріївна звернулася до Державного підприємства «Сетам» з заявкою на реалізацію арештованого нерухомого майна, зокрема, квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 218-220 т. 1 ).

Відповідно до відповіді Державного підприємства «Сетам» на зазначену заявку приватного виконавця повідомлено учасників виконавчого провадження, зокрема, ОСОБА_1 про призначення електронних торгів з приводу реалізації квартири АДРЕСА_1 із початковою ціною в 641 000 грн. на 09 годину 17 серпня 2018 року ( а.с. 221 т. 1 ).

Як вбачається з протоколу електронних торгів №352722 квартира АДРЕСА_1 була продана за ціною 780 000 грн. ( а.с. 12-14 т. 1 ).

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою, де просив, визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ШмідтКатерини Валеріївни по оцінці майна в ході примусового виконання виконавця провадження №55449851, скасувати звіт з незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1, скасувати постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_1 від 13 червня 2018 року ( а.с. 1-7 т. 1 ).

На підтвердження своїх вимог ним надано, зокрема, звіт про оцінку майна від 10 вересня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість реалізованого майна, станом на 07 вересня 2018 року, становить 1 021 300 грн. ( а.с. 16-48 т. 1 ).

Проте, на переконання апеляційного суду, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що заявником не зазначено яких саме порушень допущено при складанні оспорюваного звіту.

Звіт, складений Приватним підприємством «Консалтингова Група «Арго-Експерт», як суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання, що визначений в рамках цього виконавчого провадження, в рамках Закону.

Окрім цього, згідно ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відтак, у разі незгоди із результатами оцінки майна, про яку йому було відомо, враховуючи положення ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», заявник мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак, заявник з такими вимогами не звертався.

Крім іншого, місцевий суд вірно зазначив, що доводи заявника, про те, що він не мав іншого житла окрім квартири, яка була описана, оскільки це спростовується матеріалами виконавчого провадження, згідно яких виконавцем було перевірено та встановлено, що боржник, на час вчинення виконавчих дій, мав інше житло - квартиру АДРЕСА_7, яким мав право користування та був в ній зареєстрований ( а.с. 163зв т. 1 ).

Також, місцевий суд, на переконання суду другої інстанції, обґрунтовано встановив, що постанова про опис та арешт майна боржника, в цілому складена, з дотриманням вимог закону, в межах повноважень державного виконавця, з виходом на об'єкт опису та в присутності, зокрема, двох понятих та брата боржника ОСОБА_2 ( а.с. 184зв-185 т. 1 ).

Таким чином, місцевий суд, на переконання апеляційного суду, враховуючи зазначене, вірно прийшов до переконання про необґрунтованість поданої скарги, оскільки права та свободи ОСОБА_1, з точки зору суду другої інстанції, не були порушені зазначеними ним діями, постановою та оцінкою майна, проведеними та ухваленими приватним виконавцем .

І, насамкінець, боржник повинен добросовісно користуватися своїми правами та належним чином виконувати свої обов'язки у відповідності до вказаних положень Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 13, 53, 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76-81, 447 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушенням норм матеріального та процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 2, 20, 48, 50, 57, 58, Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 9, 12, 30 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 210, 316, 319, 334, 347, 640, 717-719, 722 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 5 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», ст.ст. 1, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 8 Конституції України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги та повністю спростовуються зазначеними судом доказами по справі.

Доводи апелянта щодо нікчемності договору про здійснення оцінки відповідної квартири, укладеного між приватним виконавцем Шмідт Катериною Валеріївною та Приватним підприємством «Консалтингова - група «Агро-Експерт», у зв'язку з тим, що вказаний договір не підписаний приватним виконавцем не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, зокрема, вказаним договором ( а.с. 214зв. т.1 ).

Крім цього, зазначений договір є правомірним в силу положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Посилання ж апелянта на те, що приватний виконавець зобов'язаний був звернутися до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, враховуючи заявлені вимоги, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення, як скарги так і апеляційних вимог.

Окрім цього, доводи апелянта на порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» при реалізації майна, з точки зору суду апеляційної інстанції, немає правового значення для вирішення скарги, оскільки зазначені доводи виходять за межі заявлених вимог.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що він звертав увагу суду на звіт, проведений Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка-Експерт», за звітом, проведеним в рамках виконавчого провадження, визначена занижена оцінка майна, судом проігноровано той факт, що майже вдвічі занижена ринкова вартість на квартиру у звіті наданого державним виконавцем, приватний виконавець зобов'язаний був звернутися до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, заявник втратив свою частку квартири АДРЕСА_7 в момент укладення ним договору дарування частки квартири, з точки зору другої інстанції та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення, як заявлених так і апеляційних вимог.

Доводи відзиву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерини Валеріївни ( а.с. 52-57 т. 2 ) на апеляційну скаргу, зокрема, про те, що оцінка проведена в межах положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник має право користування іншим житлом, з точки зору суду другої інстанції, є обґрунтованими, спростовують зазначені апелянтом доводи з цього приводу та свідчать про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

При цьому, суд вважає за необхідне, у порядку ст. 127 ЦПК України, продовжити строк для подачі цього відзиву, який наданий ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року ( а.с. 45-46 т. 2 ), оскільки приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерина Валеріївна була позбавлена можливості подати його раніше з поважних причин.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ( стягувач ) - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерини Валеріївни - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

О.І. Сліпченко