Справа № 485/1552/19
Провадження № 2/485/760/19
16 грудня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Мельник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє соціальний педагог ОСОБА_9 , до ОСОБА_4 , треті особи: Шевченківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської обласної ради, Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,
У вересні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
У позові зазначила, що відповідачка у справі є її матір"ю. Відповідно до рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області її було відібрано без позбавлення батьківських прав у матері, так як умови для її перебування вдома не були створені, також з матері стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісяця.
З 19 лютого 2015 року вона влаштована до Шевченківської загальноосвітньої школи - інтернат І-ІІ ст. Вітовського району Миколаївської області. До влаштування до школи-інтернату, також 7,5 місяців перебувала у "Миколаївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей".
До її відібрання, вона проживала з матір"ю в АДРЕСА_1 . В зв"язку з тим, що будинок знаходиться у занедбаному стані, її матір нині проживає в АДРЕСА_2 .
До цього часу змін на покращення умов проживання не спостерігається. Починаючи з 2015 року всі літні канікули вона відпочивала в оздоровчому центрі "Орлятко" Миколаївської обласної ради. Жодного разу ніхто з рідних чи близьких в центрі її не відвідував. Адміністрація Шевченківської загальноосвітньої шкеоли-інтернату підтримувала тісний зв"язок зі службою в справах дітей Снігурівської РДА щодо перебування її вдома на канікулах, але жодного разу не отримали позитивної відповіді, відсутні належні та безпечні умови для проживання, відсутні стабільні доходи. Весь цей час мати серйозно не цікавилася її життям, здоров"ям, вихованням та розвитком, та не підтримувала матеріально, аліменти на її утримання жодного разу не сплатила.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позбавити відповідачку батьківських прав щодо неї.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили позбавити відповідачку батьківських прав з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем проживання, яку вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
Представник третьої особи служби у справах дітей, як органу опіки та піклування, Снігурівської районної державної адміністрації позовні вимоги позивача підтримала та надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.
Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідачки ОСОБА_4 (а.с.5).
28 грудня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області прийнято рішення про відібрання у ОСОБА_4 , без позбавлення батьківських прав, дитини ОСОБА_1 , у зв"язку з тим, що мати не забезпечила доньці належних умов для проживання, не приділяла дівчинці належної уваги, матеріального забезпечення. Подальше залишення дитини з відповідачкою за вказаних умов було небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання.
Крім того, вказаним рішенням з відповідачки стягнуто аліменти на користь навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким буде передана дитина, на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 200 грн., щомісяця, починаючи з 09 листопада 2016 року й до повноліття дитини, або до повернення матері.
За довідкою в.о. директора школи-інтеранту ОСОБА_7 №669 від 16.09.2019 року, починаючи з 09.11.2016 року по теперішній час рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконувалось, кошти не надходили (а.с.21).
Неповнолітня ОСОБА_1 з 06 серпня 2014 року по 19 лютого 2015 року перебувала у Комунальному закладі "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради (а.с.20).
З 19 лютого 2015 року по теперішній час ОСОБА_1 , влаштована та навчається в 9 класі Шевченківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської області та знаходиться на повному державному забезпеченні, відповідно до наказу про зарахування №11-у від 19.02.2015 року (а.с.6).
За місцем навчання дівчинка зарекомендувала себе як уважна, дисциплінована та працелюбна учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Катерина спокійна, врівноважена, товариська та відповідальна. На 2019-2020 навчальний рік обрана президентом школи-інтеранту. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується авторитетом серед товаришів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями (а.с.7).
Протягом всього періоду перебування дитини в закладі мати двічі приїздила до доньки 01 вересня 2017 року та 02 вересня 2018 року, привозила солодощі (цукерки, печиво, яблука, виноград), одяг (блузки 2 шт., штани 1 шт., шорти 1шт., юбки 2 шт., кеди), канцелярські товари, порошок пральний, про що адміністрацією школи складені відповідні акти про відвідування дитини (а.с.15-16). Спілкування з дитиною проводилось протягом 10-15 хвилин, мати поспішала на транспорт. Більше ОСОБА_4 дитину не відвідувала, у вихованні та утриманні участі не приймала, що вбачається з акту про невідвідування дитини від 15.03.2018 р. (а.с.19), та листів №853 від 04.10.2018 року до служби у справах дітей Снігурівської РДА (а.с.24) та №286 від 29.03.2018 року до виконавчого комітету Снігурівської міської ради (а.с.25).
Як встановлено судом, дитина разом з матір"ю проживали за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про склад сім"ї №223/02-2.4 від 14.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.8).
За місцем реєстрації відповідачка зарекомендувала себе з негативного боку, як недбала господиня, неспроможна утримувати помешкання в нормальному санітарно-гігієнічному стані. Безвідповідальна, безтактна, схильна до брехні, агресивна. Періодично зловживала спиртними напоями. Постійного місця роботи не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має тимчасові підробітки (а.с.56).
Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2019 року відмовлено органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області у позбавленні ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 . Із змісту рішення слідує, що судом при його ухваленні було враховано бажання та намагання ОСОБА_4 змінити свою поведінку на краще.

Разом з тим, після ухвалення судом зазначеного рішення ОСОБА_4 не вжила жодних заходів щодо повернення дитини з державного закладу.

Як вбачається з акту комісії Шевченківської загальносвітньої школи-інтернат І-ІІ ст. від 05 вересня 2019 року про невідвідування дитини, протягом шести місяців мати ОСОБА_4 свою доньку не відвідувала, її долею, життям та здоров"ям не цікавилася, ніякої матеріальної допомоги не надавала (а.с.18).

Працівниками Снігурівської міської ради 28 жовтня 2019 року проведено обстеження матеріально-побутових умов життя відповідачки за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , та встановлено що двір заріс бур"янами та засипаний сміттям. Зовні будинок виглядає недоглянутим, напівзруйнованим та знаходиться в аварійному стані. Комісія зробила висновки про те, що будинок знаходиться в непридатному для проживання стані (а.с.57).

На даний час відповідачка фактично проживає за адресою в АДРЕСА_2 .

За місцем фактичного проживання відповідачка характеризується посередньо.

При проведенні обстеження умов проживанння за адресою АДРЕСА_2 , працівниками Калиніської сільської ради встановлено, що умов проживання для повернення доньки не створено.

Як вбачається з повідомлення директора Снігурівського РЦСС СДМ ОСОБА_8 , соціальне обслуговування сім"ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснюється за соціальною карткою сім"ї. За час роботи з сім"єю фахівцем із соціальної роботи було рекомендовано ОСОБА_4 провести поточний ремонт в придбаному будинку за даресою АДРЕСА_2 , придбати необхідні меблі, продукти харчування, запас дров на опалювальний період. Але ОСОБА_4 порад та рекомендацій фахівця із соціальної роботи не виконала. На даний час ОСОБА_4 не створила належних умов для повернення неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.65).

У висновку ООП Снігурівської районної державної адміністрації №24 від 14 листопада 2019 року, враховуючи інтереси дитини, визнано за доцільне позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Всупереч вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, відповідачка самоусунулася від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, протягом тривалого терміну попереджалася про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, проте належних висновків не зробила, не зважаючи на неодноразові попередження, в родині не створені належні умови для утримання, виховання та розвитку дитини, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Під час розгляду справи у суді відповідачка зазначені обставини не заперечила, відзиву не надала, виявила байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявила, до суду жодного разу не з"явилася.

З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідачки по невиконанню батьківських обов"язків є винною. Позбавлення батьківських прав є засобом захисту прав дитини. Позбавлення відповідачки батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання нею батьківських обов"язків є виправданим та співмірним, та в інтересах дитини.

Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в поному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої фактично за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного судового рішення - 16.12.2019р.