Справа № 481/1161/18
Провадж.№ 2/481/141/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного пролвадження в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2018 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов АТ КБ "ПриватБанк" до відповідача ОСОБА_1, за яким позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від № б/н від 07.03.2011 року, у розмірі 115 278,33 грн. та судові витрати.

27.08.2018 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Направив на адресу суду відзив, згідно з яким позов не визнав повністю, не заперечував, що отримував кредитні кошти, і мав певну заборгованість, але незгоден з сумою нарахованих відсотків, які вважає занадто завищеними. Справу просив розглядати за його відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

07.03.2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11) за умовами тарифного плану «Універсальна».

Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Умови) позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу Банку відповідачка зобов'язалась достроково виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), і оплатити винагороду Банку (а.с. 12-36).

Однак, відповідач частково погашав кредит і відсотки лише до 11.08.2015 року, а в подальшому взагалі перестав проводити будь-яке погашення, у звязку з чим станом на 30.06.2018 року, за наданим позивачем розрахунком (а.с. 6-9), у нього виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 115 278,33 грн., з яких:

1.заборгованість за тілом кредитом 7798,75 грн.;

2.заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 07.03.2011 року по 30.10.2017 року 107479,58 грн.

Відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та пунктами 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6. Кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.

Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що з 11.08.2015 року відповідачка не тільки перестала погашати заборгованість, але й не отримувала грошові кошти з карткового рахунку. Отже, свій кредитний ліміт вона не збільшувала (а.с. 8). Між тим, не зважаючи на вказане, ОСОБА_2, помилково керуючись п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору та п. 3 наказів № СП-2014-6915682 від 18 червня 2014 року та № СП-2015-6552838 від 18 лютого 2015 року, двічі після 24.06.2014 року, а саме з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року в односторонньому порядку безпідставно збільшував процентну ставку, про що повідомляв відповідача шляхом використання офіційного сайту Банку www.privatbank.ua та шляхом направлення їй SMS повідомлень.

Згідно наданого Банком розрахунку, проценти за користування кредитом складали: з 28.12.2007 року до 31.12.2012 року 36 (ставка 3 % в місяць по кредитним операціям), з 01.01.2013 року до 29.08.2014 року 30 % річних (ставка 2,5% в місяць); в період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року - 34,80 % річних (ставка 2,9 в місяць); в період з 01.04.2015 року 43,20 % (ставка 3,6 % в місяць).

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Отже, незважаючи на те, що пунктами 1.1.6.1 та 1.1.6.2 кредитного договору передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України та зазначені обставини справи, є нікчемним.

Більш того, з урахуванням того, що після 11.08.2015 року відповідач не збільшував розмір свого кредиту, то розмір заборгованості по тілу кредиту залишався незмінним у розмірі 7798,75 грн. Тому відсотки за користування кредитом повинні були нараховуватися Банком за період з 12.08.2015 року по 30.10.2017 року (811 днів), виходячи із 36 % річних.

Відтак, суд не може прийняти як належні докази, надані Банком розрахунки заборгованості відсотків за користування кредитом у розмірі 107479,58 грн.

В дійсності, розмір заборгованості за відсотками у ОСОБА_1 перед Банком станом на 30.06.2018 року становить 17 556,48 грн. (7798,75 грн. х 36 % : 360 днів х 811 днів + 11231,69) (де: 7798,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 811 - кількість днів, за яку нараховується заборгованість, тобто з 12.08.2015 року по 30.10.2017 року, 11231,69 грн. - раніше нараховані відсотки за користування кредитом).

Отже, загальна сума заборгованості відповідача за договором від 07.03.2011 року, станом на 30.06.2018 року, становить 25 355,35 грн., яка складається з: 7798,75 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 17556,48 грн. - заборгованості по відсоткам.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2011 року знайшли підтвердження при судовому розгляді лише у розмірі 25 355,23 грн., а тому вказаний позов підлягає частковому задоволенню.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені останнім на оплату судового збору, але пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, оскільки позов підлягає задоволенню лише на 21,99% від заявлених вимог, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 387,46 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст.241, 258-259,263-265,268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р 3111) суму боргу за кредитним договором № б/н від 07.03.2011 року у розмірі 25355 (двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят п'ять) гривень 23 копійки та частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 387 (триста вісімдесят сім) гривень 46 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2019 року.

Суддя Вжещ С.І.