Провадження № 2/761/8469/2019
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа: Відокремлений підрозділ «Державна інспекція енергетичного нагляду України» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

З Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла вказана позовна заява.

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, вищезазначена заява подана до суду без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві відсутні відомості щодо ціни позову, відносно вимог, які підлягають грошовій оцінці, зокрема щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, при цьому, позивачем не вказано відомості щодо наявності у нього або інших осіб оригіналів доказів, які додані до заяви в копіях, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Окрім цього, позивачем в своїй позовній заяві не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Разом з тим, ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до матеріалів справи, позивач не сплатив судовий збір за подання даного позову.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналізуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», можна зробити висновок, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позову, в якому заявлено вимоги саме щодо стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Крім того, як зазначено у висновках Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №12-301гс18, за змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними, в передбачений законом строк, винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право, згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Так, у своїй заяві позивач заявляє вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, що у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду не відноситься до структури заробітної плати, а отже, і до справ про стягнення заробітної плати, під час розгляду яких позивач звільняється від сплати судового збору.

При цьому, п. 1.1) ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто в даному випадку, вбачається, що за заявлену вимогу, яка має майновий характер про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір, саме з урахуванням ціни позову, яка в даному випадку є не визначеною, що в свою чергу не надає змоги суду встановити точний розмір судового збору, який підлягає сплаті у відповідності до норм Закону України «Про судовий збір», так як така сума залежить, саме від ціни позову, що прямо передбачено положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, як вбачається, із змісту прохальної частини позову, в даному випадку, позивач, також, заявляє дві окремі вимоги, що мають немайновий характер, а саме щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії відносно прийняття рішення про нарахування йому відповідних заохочень та винагороди.

Так, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у разі, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Так, з урахуванням вимог та порядку сплати судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», а також того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 грн., за заявлені у позовній заяві дві окремі вимоги, які мають немайновий характер позивачу необхідно всього сплатити 1536,80 грн. (768,40 грн. + 768,40 грн.)

Отже, оскільки в даному випадку суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даного позову в порядку передбаченому Законом, зокрема: за заявлену позовну вимогу майнового характеру, (визначивши, при цьому, її грошову оцінку) та за дві окремі вимоги, що мають немайновий характер (1536,80 грн.).

Зазначений судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37995466

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA6026011

Код класифікації доходів бюджету 22030101

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа: Відокремлений підрозділ «Державна інспекція енергетичного нагляду України» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишити без руху, надавши позивачу строк в десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, роз`яснивши, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула