Ухвала

Іменем України

13 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 554/4176/18

провадження № 61-21702ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави, у складі судді Савченко Л. І., від 04 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду, у складі судді

Чумак О. В., від 28 жовтня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня

2018 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 грудня

2014 року по 01 липня 2018 року з урахуванням інфляційних втрат та

3% річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня

2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду

м. Полтави від 04 вересня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

28 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить звільнити її від сплати судового збору, скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року та ухвалу апеляційного суду Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення за нововиявленими обставинами.

Касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено право заявника на доступ до суду, оскільки суд безпідставно відхилив її клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в якому було зазначено, що вона є пенсіонером, малозабезпеченою особою та постійно хворіє.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подачі документів, що підтверджують сплату судового збору в сумі 384, 20 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 надала до апеляційної скарги копію довідки з Пенсійного фонду, згідно якої розмір її пенсії за червень 2019 року та липень 2019 року склав 3 210,56 грн, а також копії медичних довідок від 03 липня 2019 року, 10 липня 2019 року, які підтверджують її хворобу та містять інформацію про те, що вона за станом здоров`я потребує медикаментозного лікування. Втім, доказів щодо розміру доходу за попередній календарний рік апеляційному суду не надано.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 письмово повідомила апеляційному суду про те, що відмовляється від сплати судового збору, оскільки є малозабезпеченою пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, яку витрачає на лікування.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику, у зв`язку із тим, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, судовий збір не сплачено.

При цьому, апеляційний суд врахував, що судовий збір в сумі 384, 20 грн не перевищує 5% розміру доходів ОСОБА_1 , що також свідчить про відсутність підстав для застосування положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»

Враховуючи те, що ОСОБА_1 зазначала єдину підставу для звільнення від сплати судового збору - відсутність коштів для сплати судового збору, повторне клопотання з цього приводу було визнано необґрунтованим.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду від 01 жовтня

2019 року, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог статей 185,

357 ЦПК України визнав неподаною та повернув їй апеляційну скаргу.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заявник в порушення пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не додала до апеляційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі 384, 20 грн та у визначений судом строк не усунула вказаних недоліків, а тому апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення та не спростовують висновків суду.

Правильне застосовування апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні норм процесуального права є очевидним.

Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Щодо вимог касаційної скарги про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами, то оскільки вказана ухвала не була предметом апеляційного перегляду, вона на даний час не підлягає касаційному оскарженню, а може бути оскаржена після її перегляду в апеляційному порядку.

За змістом частини першої статті 389 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави

від 04 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 28 жовтня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави

від 21 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта