Справа №339/336/19
У Х В А Л А

16 грудня 2019 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, що є спільною сумісною власністю подружжя та Ѕ частину земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до роз"яснень, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, вказано, що суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Однак, позивач, звертаючись до суду, в позовній заяві не зазначила докази, що підтверджують кожну обставину, на яку вона посилається та, окрім позовної заяви, не надала жодного доказу на підтвердження доводів позовної заяви , зокрема :

- дозвільних документів на будівництво;

- документів про виділення земельної ділянки під будівництво та його обслуговування;

- документів, які б підтверджували введення будинку в експлуатацію;

- документу, що підтверджує факт перебування в шлюбі з відповідачем, а відповідно що майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, позивачем до позовної заяви не додано правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, які просить поділити та не долучено доказів належності сторонам на праві власності земельної ділянки (витяг з державного земельного кадастру, державний акт на землю тощо) та житлового будинку ( технічний паспорт), що позбавляє суд вирішити спір по суті, адже в таких документах можуть бути зазначені важливі для справи обставини.

Не надано суду доказів на підтвердження неможливості отримання офіційних документів щодо майна в органах місцевого самоврядування (виконавчий комітет Болехівської міської ради), оскільки саме він надає дозвіл на будівництво житлових будинків, прийняття в експлуатацію, виділення земельної ділянки під будівництво.

Фактично позивач намагається перекласти на суд обов`язок доказування, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України такий обов`язок покладено на сторони.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У п.12 а Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995р. (з наступними змінами і доповненнями), роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

Закон України «Про оцінку земель» № 1378-IV від 11.12.2003 (далі - Закон) визначає, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну (ст.5).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій"(ст.18).

Експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні", а також інших нормативно-правових актів та державних стандартів, норм і правил (ст.19).

За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт (ст.20).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Таким чином, суд роз`яснює позивачеві, що на підтвердження вартості земельної ділянки, яка є об`єктом поділу, позивачу необхідно надати звіт за результатами проведення експертної грошової оцінки даної земельної ділянки та звіт про оцінку майна житлового будинку.

З викладеного слідує, що позивачу слід надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду та зазначити ціну позову.

Оскільки додані позивачем документи унеможливлюють визначити правильність сплати судового збору, то після визначення ціни позову, слід доплатити судовий збір до суми за вимоги майнового характеру.

Таким чином, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України повинен провести оцінку житлового будинку і земельної ділянки, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика) надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості житлового будинку і земельної ділянки), сплатити судовий збір в дохід державного бюджету, у розмірі визначеному Законом та усунути недоліки зазначені в ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позивачу слід надати термін для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ЦПК України, а саме: зазначити ціну позову; доплатити судовий збір, виходячи з ціни позову, надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду з позовом; вказати на підставі якого правовстановлюючого документу сторонам належить спірне майно, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, надати дозвільні документи на будівництво будинку, про виділення земельної ділянки під будівництво та його обслуговування; укладення шлюбу та його припинення .

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивач попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута їй.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя залишити без руху, надавши позивачам строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з часу отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя О.С. Головенко