Справа № 215/4279/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Науменко Я.О., за участю секретаря Махоні Н.Ю., згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №215/4279/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И ЛА:

23.07.2019 р. до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що вона з 06.05.1995 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем на початку 2015 року припинили шлюбні відносини. Непорозуміння та з`ясування відносин, сварки, які носили систематичний характер, призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача у справі, відповідно до ст. 187 ЦПК України, 24.07.2019 р. було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 16.08.2019 р..

Ухвалою від 06.09.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання на 09.10.2019.

Ухвалою від 09.10.2019 підготовче судове засідання було відкладено на 22.11.2019 в зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 22.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.12.2019 з викликом сторін.

16.12.2019 сторони, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримку позову та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№21712 від 22.11.2019).

Відповідач до початку розгляду справи по суті надав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності. (вх.№21747 від 25.11.2019).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України).

За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони 06 травня 1995 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , що видане 06.05.1995 Зеленською сільською радою народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №7 (а.с.4). Сторони неповнолітніх дітей не мають.

Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалося відповідачем, фактичні шлюбні відносини сторін припинені на початку 2015 року, подальше спільне життя як подружжя є неможливим, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

З огляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, суд дійшов до висновку, що рішення сторін про розлучення є виваженим і свідомим, причини, з яких вони наполягають на розірванні шлюбу, - обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

З огляду на це суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 189, 197, 198, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 06 травня 1995 року за актовим записом №7 у Зеленській сільській раді народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які неповнолітніх дітей не мають.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби у Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у АТ "ПРИВАТБАНК" за квитанцією №0.0..1 від 23.07.2019, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються з 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.12.2019.

Суддя: