Провадження № 2/161/3485/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 листопада 1994 року.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26 квітня 2018 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, шлюб між сторонами було розірвано.

Вказує, що після розірвання шлюбу діти залишися жити з нею, а після досягнення донькою повноліття, вона проживає окремо. Крім того, зазначає, що між нею та відповідачем не досягнуто чіткої згоди щодо матеріального утримання та виховання сина, оскільки, відповідач кошти на утримання дитини надає не регулярно та в невеликому розмірі. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося.

Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що від сплати аліментів він не ухиляється, так як з липня 2018 року син ОСОБА_5 постійно проживав у нього та знаходився на повному його утриманні. Крім того, зазначив, що на день подачі позову син навчається у Військовій академії в м. Одеса та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами. Окрім того, вказує, що постійно передає для сина кошти на особисті додаткові потреби. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у ній, а також у відповіді на відзив. Крім того, зазначила, що працює приватним підприємцем, отримує доходи в розмірі 20 000 тисяч грн. в місяць, повідомила суду, що витрати на сина складають в неї 2 000 тисячі грн. Просила суд, позов задовольнити в повному розмірі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив що до задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також додав, що працює приватним підприємцем, та регулярно надає додаткові кошти сину, оскільки, останній навчається в м. Одеса та знаходиться на державному утриманні. Також зазначив, що утримує сина повністю та забезпечує його усім необхідним.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Просив суд, відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року розірвано (а.с. 4)

Під час перебування у шлюбі у сторін народився двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день звернення до суду є повнолітня та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

За змістом ст. 181 Сімейного кодексу України право на стягнення аліментів на утримання дитини, має той з батьків, з ким проживає дитина.

В судовому засіданні встановлено, що з 17.09.2019 року ОСОБА_5 навчається на 1-му курсі денної форми навчання Військової академії м. Одеси та на даний час знаходиться на утриманні за рахунок держави. З кінця літа 2018 року до моменту вступу на навчання у вищий навчальний заклад ОСОБА_5 постійно проживав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-28).

Вказана обставина підтверджується дослідженими судом доказами

Зокрема, допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суду повідомили, що з літа 2018 року ОСОБА_5 проживав у свого батька ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 до 2019 року поки не поступив на навчання у м. Одеса.

Вказані обставини підтвердив також свідок ОСОБА_8 , який зазначив, що працює водієм у відповідача та у 2018 році забирав з АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та дочку відповідача від іншого шлюбу до військового ліцею, де вони разом навчались.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що навчається на даний час навчається у Військовій Академії м. Одеси. Перед навчанням з 11 класу проживав постійно разом з батьком ОСОБА_2 та був на його забезпеченні. Вказував, що навчається разом з сестрою, та після навчання має намір повернутись жити до батька. Окрім того, повідомив суду, що на даний час знаходиться на повному державному утриманні та не потребує додаткової допомоги.

Відповідно до частини 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_5 немає, оскільки, останній постійно проживає із батьком і самостійно визначив своє постійне місце проживання разом із ОСОБА_2 , зазначивши, що після навчання планує, повернутись жити до батька.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.160, 180-182 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, Конвенції про права дитини від 21.02.1990 року, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання, АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 04 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк