Справа №751/2172/19
Провадження №2/751/718/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Михайлової І.О.

озглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом AT КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в:

AT КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.05.2013 у сумі 46732,19 гривень та судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2013 відповідач у ПAT КБ "ПРИВАТБАНК" ( на даний час AT КБ "ПРИВАТБАНК")отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. AT КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, зобов`язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 18.03.2019 виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 46732,19 гривень

Ухвалою судді від 09.04.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач 31.05.2019 до суду та позивачу надав відзив, відповідно до якого заперечує факт зняття ним з кредитної карки коштів в сумі 24682 грн. Пояснює, що ним було отримано на його телефон CMC повідомлення про зняття з його кредитної картки грошових коштів у сумі 24682,00 грн. Після отримання вказаного повідомлення він відразу зателефонував до AT КБ "ПРИВАТБАНК" та повідомив про зняття з його картки невідомими особами грошових коштів, попросив заблокувати картку. 14.06.2018 він звернувся до Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з заявою про вчинення шахрайських дій -зняття з його кредитної картки невідомими особами грошових коштів у сумі 24682,00 грн. За даним фактом було порушено кримінальне провадження номер 0004272. Він звернувся до AT КБ "ПРИВАТБАНК" з заявою, в якій просив зупинити нарахування відсотків на суму, яка була знята та закрити картковий рахунок, надавши витяг з ЄРДР щодо порушення кримінального провадження, на що AT КБ "ПРИВАТБАНК" відмовив. Вказує, що на даний час органом досудового розслідування Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться розслідування вказаного кримінальної справи, в рамках якого встановлено, що грошові кошти з кредитної картки було знято в м. Одесі. Зазначає, що в цей період часу знаходився в м. Чернігові.

09.07.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказує, що відповідач звертався до AT КБ "ПРИВАТБАНК" із заявою про несанкціоноване зняття коштів та Банком було надано відповідь про неможливість повернення коштів, які були зняті з платіжної картки. Вказують, що для зняття грошових коштів був правильно введений ПІН-код картки, який відповідач був зобов`язаний тримати у таємниці. Посилаючись на «Умови та правила надання банківських послуг», вказують не те, що Банк несе відповідальність за можливе шахрайське здійснення операцій по кредитній картці, внаслідок не сумлінного виконання Клієнтом умов зберігання і використання паролів та ідентифікаторів картки.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

16.05.2013 між ПAT КБ "ПРИВАТБАНК", яке у подальшому змінило назву на AT КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 був укладений договір, згідно з яким останній отримав кредит у сумі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання вказаного договору підтверджується заявою ОСОБА_1 (а.с. 17), на звороті якої, у тому числі, зазначено відомості щодо кредитної картки, яку бажав отримати позичальник.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 22.04.2014 року відбувалось коригування кредитного ліміту, а саме його збільшення до 13000 грн, 02.10.2017 до 25000 грн, 19.12.2017 27000 грн., 30.05.2018 29000 грн. (а.с. 74).

Звернувшись до суду з позовом, AT КБ "ПРИВАТБАНК"вказувало про те, що у встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.03.2019 виникла заборгованість у розмірі 46732 грн.19 коп., з яких 28938 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом, 7772 грн. 09 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7319 грн. 67 коп.- пені , та 2701 грн. 53 коп. штрафи (а.с. 8-16).

Випискою по рахунку на ім`я ОСОБА_1 підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами та внесення коштів на погашення кредиту. Факт користування кредитними коштами до 30.05.2018 не заперечується і відповідачем.

Наявна у наведеній вище виписці інформація свідчить про те, що станом на 29.05.2018 у відповідача існувала заборгованість у сумі 3083 грн. 97 коп. ( а.с. 16).

Крім того, 30.05.2018 відповідачем було здійснено оплату товарів послуг через Інтернет PORTMONE у сумі 97.72, оплата продуктів у сумі 22.94 грн., що відповідачем не заперечується. Таким чином, станом на 30.05.2018 заборгованість відповідача за кредитним договором становила 3204 грн. 63 коп. (3083 грн. 97 коп. +97.72 + 22.94 грн.)

Разом з тим, 30.05.2018 також було зафіксовано збільшення кредитного ліміту до 29000 грн. та переведення коштів із картки ОСОБА_1 у розмірі 2457 грн. 60 коп. та 22225 грн. ( разом 24682 грн.), що також відображено у виписці (а.с. 110).

На зазначені операції зі зняття кредитних коштів у подальшому позивачем були проведені нарахування за кредитом, заявлені до стягнення у цьому позові.

З листа AT КБ "ПРИВАТБАНК" від 23.05.2019, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до позивача з приводу несанкціонованого знаття з його картки кредитних кошів, проте банком було відмовлено в закритті кредитного рахунку та неможливості повернення кредитних коштів ( а.с. 72). Точного часу блокування картки ОСОБА_1 у даному листі банком не зазначено.

З виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 вбачається, перевипущення кредитної картки 01.06.2018 по кредитному договору від 16.05.2013 ( а.с. 110), з чого можливо зробити висновок про попереднє блокування та закриття банком кредитної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 14.06.2018 по факту зникнення грошових коштів у сумі 24682 грн. з його банківської картки внесено відомості щодо кримінального провадження № 0004272 ( а.с. 64).

Відповідно до довідки з начальника відділення з розслідування злочинів СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області вбачається, що ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 15.06.2018 внесено в ЄРДР за № 0004272 за фатом крадіжки грошових коштів в сумі 24682 грн. з його банківської картки AT КБ "ПРИВАТБАНК" № НОМЕР_1 ( а.с. 65).

Відповідно до листа начальника СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 12.04.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 15.06.2018 внесено в ЄРДР за № 0004272 триває ( а.с. 67).

Відповідно до положень ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.1.5.29 Умов і Правил надання банківських послуг держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацієїю, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ платіжною системою.

Пункт 2.3.2.6.2 передбачає, що банк не несе відповідальності за збереження коштів клієнта у разі розголошення останнім відомостей про логін та пароль.

Зі змісту п.п. 5, 6 постанови Правління НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705 вбачається, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до п.п. 7, 8 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову AT КБ "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення заборгованості по кредитному рахунку, що виникла у відповідача після 30.05.2019 після зняття кредитних коштів у сумі 24682 грн., оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які могли б сприяти втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

ОСОБА_1 з метою упередження шахрайських дій з його картковими рахунками щодо перерахування грошових коштів, невідкладно вжив заходів щодо повідомлення про це AT КБ "ПРИВАТБАНК" з метою заблокування банківської картки кредитної картки, що підтверджується випискою про рух коштів по кредитному рахунку, відповідно до якого 01.06.2018 відбулось перевипущення нової кредитної картки № НОМЕР_2 ( а.с. 110).

Отже, по справі встановлено, що 30.05.2018 відбулось несанкціоноване зняття коштів з картки відповідача № НОМЕР_1 на загальну суму 24682 грн.

Суд зважає на те, що матеріалами кримінального провадження підтверджено факт несанкціонованого зняття коштів з картки відповідача. Разом з тим, позивачем не підтверджено, що між особою, яка знімала кошти з картки відповідача, та ОСОБА_1 існував якийсь зв`язок, відповідач надавав вказаній особі певну інформацію щодо ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, тощо.

Враховуючи, що ОСОБА_1 того ж дня, коли виявив факт можливого несанкціонованого зняття коштів із картки звернувся до банківської установи із заявою про блокування карткового рахунку що узгоджуються з п.п. 7, 8 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705 та п.п. 5, 6 постанови Правління НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705, а тому твердження позивача про те, що ОСОБА_1 своєю бездіяльністю сприяв здійсненню несанкціонованого зняття коштів є припущенням на якому відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися судове рішення.

Щодо заявлених вимог про стягнення неустойки у виді штрафу та пені суд зазначає наступне.

У анкеті-заяві домовленості сторін щодо не визначено порядок сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. В той же час, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач ознайомлювався і погодився з наданими банком Витягом з Тарифів та Витягом з Умов, які неодноразово змінювались, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави про стягнення з відповідача заборгованості по пені у розмірі та штрафам.

Таким чином, зважаючи на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову AT КБ "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка обліковувалась за ним до моменту несанкціонованого зняття коштів з його кредитного рахунку, а саме 3204 грн. 63 коп.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ((3204 грн. 63 коп./ 46732,19 грн.) х 1921,00 грн. =131 грн. 73 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-89, 133, 141, 235, 247, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2013 в сумі 3204 грн. (три тисячі двісті чотири) грн. 63 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" витрати по сплаті судового збору в сумі 131 (сто тридцять одну) грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 29.07.2019.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий - суддя І. В. Цибенко