Номер провадження: 22-ц/813/3417/19
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Ткаченка Бориса Романовича на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорної Крістіни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Державного реєстратора Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорної Крістіни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування державної реєстрації права власності шляхом скасування запису про державну реєстрацію, мотивуючи це тим, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , де вона проживає зі своєю сім`єю. Однак, нещодавно позивачку разом з її родиною було примусово із застосуванням психічного насилля виселено з даної квартири співробітниками ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», які повідомили, що квартира більше позивачці не належить, а тому не має жодних законних підстав обіймати та проживати у квартирі через боргові зобов`язання її батька - ОСОБА_2 . Звернувшись із електронним запитом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та сформувавши інформаційну довідку, позивачка дізналася, що наразі квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», право власності зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38714342 від 14.12.2017 року, прийняте державним реєстратором Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорною Крістіною Юріївною. Позивачка вважає, що така реєстраційна дія здійснена всупереч положенням чинного законодавства і фактично призвела до неможливості поновити порушені права позивачки. Так, позивачка вказує, що 16.08.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 30 000,00 доларів США, а той в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором за іпотечним договором, передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після смерті якого з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 дочка померлого, яка фактично прийняла спадщину. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.10.2012 року рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 січня 2012 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено у повному обсязі. З будь-якими іншими позовами ані ПАТ «УкрСиббанк», ані «КЕЙ-КОЛЕКТ», як новий кредитор не зверталися, рішення суду, що набрало законної сили, про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, номер запису про право власності № 23920892) шляхом скасування запису про державну реєстрацію. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2017 року, якою накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 81,7 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 37825968).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвокат Ткаченко Борис Романович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про причини не явки представника не повідомило.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, Державний реєстратор Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорна Крістіна Юріївна, в судове засідання не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов, скасовуючи державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, номер запису про право власності № 23920892) шляхом скасування запису про державну реєстрацію, скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2017 року, якою накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 81,7 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ- КОЛЕКТ» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 37825968), суд першої інстанції виходив з того, що:

- державним реєстратором Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорною К.Ю. було незаконно проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, без дотримання процедури вимог статтей 35-37 Закону України «Про іпотеку» та розділу 5 Іпотечного договору від 16.08.2007 року, а також не взято до уваги положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» з огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 будучи єдиним житлом не тільки для позивачки, а й для її неповнолітніх синів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 2008 року народження та її матері ОСОБА_4 , відповідає технічним параметрам, встановленим у Законі України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;

- ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не дотримано порядок вчинення дій та подачі документів для проведення державної реєстрації з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», а відповідачем вказаних в рішенні суду норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності шляхом скасування запису про державну реєстрацію, підлягають задоволенню.

Судова колегія з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- 16.08.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних за весь строк фактичного користування кредитними коштами на споживчі цілі в обмін на зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі в строк до 16.08.2017 року включно;

-16.08.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Самаріною О.С., реєстровий № 1349, згідно умов якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ;

-ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 виданого Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одесу;

- згідно з довідкою щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі №5364/02-14 від 21.12.2017 року виданої державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що 01.04.2008 року заведена спадкова справа № 353/2008. 09.08.2008 року за № 2034 з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка спадкодавця - ОСОБА_3 . 05.04.2017 року за № 461 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася дружина спадкодавця - ОСОБА_4 . ОСОБА_1 , є спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину;

- у 2012 році АТ «УкрСиббанк» звернулося до Фрунзівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в порядку спадкування;

- 24.01.2012 року рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області у справі № 2- 166/2011 позовну заяву АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» 23 053,45 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену датку складає 183 768,27 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» сплачений судовий в сумі 1700,00 гривень та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 гривень;

-рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.10.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 січня 2012 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в порядку спадкування відмовлено у повному обсязі. При цьому судовою колегією враховано, що оскільки право вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 ПАТ «УкрСиббанк» втратило з 12.12.2011 року і це право набуло ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», то починаючи із зазначеної дати саме ТОВ «Кей-Колект» мало право заявити до суду ці вимоги, а позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволенню не підлягають. При цьому ТОВ «Кей-Колект» під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку зверталося з заявою про заміну позивача, яка була залишена апеляційним судом без задоволення. Таким чином ТОВ «Кей-Колект» будучи обізнаним про розгляд справи, де розглядалися вимоги до спадкоємців померлого боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором, які несуть відповіадьність в межах вартості набутого у власність спадкового майна;

-з будь-якими іншими позовами ані ПАТ «УкрСиббанк», ані «КЕЙ-КОЛЕКТ» не зверталися, рішення суду, що набрало законної сили, про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє.

- згідно з реєстраційною справою № 101 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, вбачається, що права власності за ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» було вчинено на підставі ряду документів, а саме: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.12.2017 року; вимоги про усунення порушень основного зобов`язання від 07.12.2016 року; іпотечного договору №1349 від 16.08.2007 року; повідомлення про вручення поштового відправлення №869 від 19.12.2016 року, виданий ФОП ОСОБА_8 , адресат - ОСОБА_2 ; довіреності від 10.08.2017 року; додаткової угоди №1 до договору споживчого кредиту № 1 від 16.08.2007 року договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року; договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 5207-5208 від 12.12.2011 року; договору про надання споживчого кредиту № 0 з додатками від 16.08.2007 року; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107474896 від 14.12.2017 року; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107474896 від 14.12.2017 року; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38714342 від 14.12.2017 року; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №107479941 від 14.12.2017 року. Відповідно до розділу 4 Іпотечного договору від 16.08.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1349 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у: випадках, зазначених п.п.2.1.1 - 2.1.2. цього іпотечного договору, або- у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом, або у разі ліквідації юридичної особи - Іпотекодавця, або у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, або в інших випадках відповідно до чинного законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: або рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса, або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, або за договором між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до розділу 5 Іпотечного договору від 16.08.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1349, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; -у разі настання обставин, зазначених у п.4.1 цього Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. В повідомленні зазначається який із способів задоволення вимог Іпотекодержателя застосовується;

- зі змісту повідомлення про вручення письмової вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про усунення порушень основного зобов`язання від 07.12.2016 року вказана вимога отримана ОСОБА_2 , який однак, як вбачається з встановлених у справі обставин, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 12.02.2008 року;

-12.12.2017 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся із заявою до Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38714342 від 14.12.2017 року Державного реєстратора Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорної К.В. вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартиру у АДРЕСА_1 за суб`єктом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

-згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Державного реєстратора Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорної К.В., яким внесено запис № 23920892 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38714342 від 14.12.2017 року, право приватної власності на квартиру у АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Судова колегія виходить з такого.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Так, за приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Як вбачається з Іпотечного договору від 16.08.2007 року зареєстрованого в реєстрі за №1349 сторони, ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі задоволення вимог Іпотекодержателя, у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання Іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі- продажу від імені Іпотекодавця. Відповідно до п. п. 5.2., 5.3. Іпотечного договору у разі настання обставин, передбачених п. 4.1. іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. В повідомленні, про яке йдеться у п. 5.2. Іпотекодержателя зазначає який із способів задоволення вимог Іпотеко держателя, що передбачені ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог.

За змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотеко держателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 закону.

Вимога, встановлена частиною першою статті 35 закону, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

За змістом припису частини другої статті 35 закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 закону, не передбачили (передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 закону).

Оскільки визнання Іпотекодержателем права власності на іпотечне майно в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відноситься до позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору, то прийняттю іпотекодержателем рішення про застосування саме такого способу звернення стягнення на іпотечне майно має передувати процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору.

Такий висновок зробив ВС в постанові №310/11024/15-ц від 29.05.2019 року.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця: 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця. письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі: 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Встановивши, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не дотрималося відповідних умов іпотечного договору, вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 щодо подання державному реєстратору копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодавцеві та документу що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, а державний реєстратор Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Бадьорна Крістіна Юріївна здійснивши державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не звернула увагу на зазначені невідповідності та неповноту поданих до реєстрації документів, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для скасування державної реєстрації права власності шляхом скасування запису про державну реєстрацію та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2017 року, якою накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Доводи апеляційної скарги про порушення судом предметної підсудності і що спір, який виник між сторонами є публічно-правовим не можуть бути взятими до уваги, оскільки вбачається, що саме незгода позивача як співвласниці квартири з правомірністю набуття права власності на цю ж квартиру ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» стала підставою для оскарження подальшої реєстрації відповідачем права власності на це майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Відповідно до Висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17 (провадження № 14-331цс18) публічно-правові відносини виникають у випадку, якщо державний реєстратор діє як суб`єкт владних повноважень, вчиняє дії щодо позивача, які останній вважає неправомірними та такими, що порушують його права. Тобто під час визначення юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо особа оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті ст. 24 Закону № 1952-1V і спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, то він є публічно-правовим і має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора, який вчинив їх за заявою третьої особи, тобто дії стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором та іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна. Цей спір повинен розглядатися в порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, за своєю природою він є приватноправовим спором.

При таких обставинах і за відсутності інших доводів, немає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Ткаченка Бориса Романовича та скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - адвоката Ткаченка Бориса Романовича - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06.12.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова