У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Бойчук І.В. - про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу заставного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Актив Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", Акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" про визнання недійсними договорів факторингу, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2019 року представником відповідача Бойчук І.В. у порядку ст. 36, 39-40 ЦПК України подано до суду заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2019 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено. Після цього відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 року заява передана на розгляд судді Лісовській О.В.

Представник відповідача у заяві про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. зазначає про те, що суддя під час розгляду справи вдається до поза процесуального обговорення особи відповідача та його представника разом з представником позивача, а також обговорення позовних вимог ОСОБА_1 . Такі дії судді свідчать про те, що вона упереджено негативно ставиться до відповідача і прихильно ставиться до сторони позивача.

Зваживши доводи заяви, перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Разом з тим, стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З поданої заяви про відвід вбачається, що вказана заява не містить жодної обґрунтованої підстави упередженості судді Панченко О.М.

Крім того, представник відповідача у своїй заяві про відвід не зазначив та не обґрунтував жодної з підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Перевіривши наведені представником відповідача підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя приходить до висновку, що твердження представника про те, що суддя Панченко О.М. упереджено негативно ставиться до відповідача та прихильно ставиться до сторони позивача є необґрунтованими, непідтвердженими будь-якими належними доказами, що не дає підстав для відводу судді та не може оціночно визначатись стороною як сумніви в об`єктивності, неупередженості судді.

З огляду на викладене вище та враховуючи викладені підстави відводу у заявленій заяві, суддя приходить до висновку, що заява представника відповідача про відвід судді Панченко О.М. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заяву представника відповідача - адвоката Бойчук І.В. - про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу заставного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Актив Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", Акціонерного товариства "УкрСиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" про визнання недійсними договорів факторингу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Лісовська