Справа № 342/354/18
Провадження № 2/342/18/2019
30 січня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися. До суду від представника позивача адвоката ОСОБА_6, яка діє в інтересах позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 09.11.2018 року та ордеру серії РН-781 № 001 від 09.11.2018 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача; позовні вимоги повністю підтримують та просять задовольнити; не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. ОСОБА_5 вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_5 частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. ОСОБА_5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 259744, виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району стверджено, що НВП ТзОВ «Стеліт» є власником автомобіля Тоуоta Land Cruiser 200 (Універсал-В), реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8).
Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Судом встановлено, що 13.10.2015 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» та НВП ТзОВ «Стеліт» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № К 072739, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу автомобіля Тоуоta Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік виписку 2013. Строк дії договору по 12.10.2016 (а.с. 5).
24 лютого 2016 року о 11 год. 00 хв. на вул. Городоцькій, 190, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Renault, реєстраційний номер НОМЕР_3, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного обїзду перешкоди, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megan, реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_7, який отримав інерційний рух і здійснив зіткнення з автомобілем Тоуоta, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8, чим ОСОБА_2 порушив п.п.1.5, 2.3б, 12,1, 12.3 ОСОБА_4 дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Внаслідок ДТП вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Залізничного районного суду міста Львова від 05 травня 2016 р. в справі № 462/1774/16-п відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 12).
Ч. 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 7 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. ОСОБА_5 положень ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до розяснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.
ОСОБА_5 розяснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року - відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст.1192 ЦК України).
Довідкою № 86228204 про дорожньо-транспортну пригоду стверджено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 24.02.2016 р. в м. Львів по вул. Городоцька, 275 автомобіль Тоуоta Land Cruiser 200, номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження: передня права частина; водій автомобіля Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2, який спричинив ДТП, перебував у стані алкогольного спяніння (1,5 до 2,5 проміле) (а.с.11).
Потерпілий, а саме власник транспортного засобу Тоуоta Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 - НВП ТзОВ «Стеліт» 26.02.2016 року звернувся до позивача із заявою про настання події дорожньо-транспортної пригоди 24.02.2016 року в м. Львів по вул. Городоцька, 190 (а.с.9-10).
20.04.2016 року НВП ТзОВ «Стеліт» звернувся до позивача до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» із заявою-погодженням на виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що погоджується із вартістю відновлювального ремонту у сумі 161316,49 грн. та просить виплатити двома частинами суму страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 24.02.2016 р. з автомобілем марки Тоуоta Land Cruiser, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахованого за Договором/Полісом страхування № К 072739 від 13.10.2015 року (а.с. 16).
З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ СК «Галицька», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2, водія автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_3 (Поліс АЕ/3562322), на підставі претензії позивача, у відповідності до Закону України «Про страхування» було здійснено страхове відшкодування (в порядку регресу) ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» в розмірі 49 490,00 грн. (а.с.24).
Судом встановлено, що залишок боргу становить 111 826, 49 грн. (161 316,49 грн. розмір збитку - 49 490,00 грн. страхове відшкодування).
18.11.2016 року позивачем скерована Претензію відповідачу про сплату залишку боргу (шкоди) в сумі 111826,49 грн., проте ОСОБА_2 не вжив заходів щодо відшкодування коштів.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
ОСОБА_5 ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди.
Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. ОСОБА_4 страховика на пред'явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.
Статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п. 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Оскільки цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп», відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, його було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок ДТП потерпілому завдано збитки, позивачем здійснено виплату страхових відшкодувань потерпілому, тому до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_2
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 111 826,49 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача понесені останнім судові витрати.
На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 9, 22, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993,979, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце знаходження позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» - вул. Глибочицька, 44, м. Київ, .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 вул. Т.Шевченка, 30, с. Дубки, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Судове рішення складене 30.01.2019 року.

Суддя: Ничик Г. І.