Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4765/19 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 48 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/4765/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 червня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просила збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 6 000 грн. до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 щомісяця додаткові витрати в розмірі 6 970 грн. на навчання та - 3 268 грн. на лікування; а також стягнути додаткові витрати на оздоровлення доньки у 2019 року в розмірі 28 000 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до судового наказу, виданого 17 жовтня 2018 року Корольовським районним судом м. Житомира, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вона виховує доньку самостійно, усі речі, необхідні дитині, купує сама, оплачує комунальні послуги, а тому змушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 2 350 грн. додаткових витрат на лікування одноразово. У задоволенні решти вимог відмовлено та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги щодо збільшення щомісячного розміру аліментів на утримання дитини до 6 000 грн. та стягнути додаткові витрати на дитину на навчання у розмірі по 6 970 грн. щомісяця та періодично 3 268 грн. на лікування два рази на рік. Вважає, що суд проігнорував той факт, що після видачі судового наказу її майнове становище значно погіршилося, а майнове становище відповідача навпаки істотно поліпшилося, що підтверджується копіями декларацій про доходи. Суд не надав оцінки чекам, які підтверджують розмір витрат на утримання доньки. Донька має хронічне захворювання очей, а тому потребує періодичного лікування 2 рази на рік, вартість одного курсу становить 2 350 грн. Суд також не надав належної оцінки тому факту, що донька має здібності до вивчення іноземних мов та поглиблено займається з професійними викладачами з удосконалення знань з англійської та німецької мов.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні дитину. У власності не має нерухомого та будь-якого іншого вартісного майна, дохід отримує від зайняття підприємницькою діяльністю. Зазначає, що у власності позивача є квартира, придбана нею у 2019 році, що свідчить про наявність у неї стабільного високого доходу. Окрім того, він є дипломованим філологом і фахово займається перекладом з іноземних мов, але його неодноразові пропозиції надати доньці допомогу у вивченні англійської та німецької мов відхилялися. Натомість донька займається з викладачами за значні кошти, в той час, як він пропонував свою допомогу безоплатно. Вважає, що додані до позовної заяви копії чеків про купівлю харчування для котів, цигарок, літератури для дорослих і будівельних матеріалів не свідчать про витрати на утримання доньки.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзаци перший та другий частини другої ст.182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежений розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Донька проживає із позивачем (а.с. 58).

Корольовським районним судом м. Житомира 17 жовтня 2018 року видано судовий наказ №296/7202/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - з 25 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Житомирського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 18 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного судового наказу (а.с.5).

Частиною першою статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, сторони є фізичними особами-підприємцями (відповідач зареєстрований з 2010 року, а позивач - з 2013 року), які надають послуги перекладу. Податковими деклараціями платника єдиного податку доводиться, що загальна сума доходу ОСОБА_2 за 2018 рік склала 714 996 грн., а за перший квартал 2019 року - 92 710 грн. та за три квартали 2019 року - 270 995 грн. Загальна сума доходу ОСОБА_1 у 2018 році склала лише 15 595 грн., що значно менше за доходи відповідача у аналогічний період.

Загальний дохід позивача має тенденцію з кожним роком до зменшення (у 2015 році - 57 666 грн., у 2016 році - 64 058 грн., у 2017 році - 60 308 грн.). Через фінансову скруту в 2018-2019 роках позивач була вимушена на початку останнього року продати квартиру в центрі Житомира (по АДРЕСА_6 ), яка дісталася їй у спадщину після смерті матері та у якій вона проживала разом із дитиною, та на кошти від продажу придбати більш скромне житло на окраїні міста ( АДРЕСА_3 ), у якому вони наразі й проживають із донькою.

До 2018 року позивач утримувала дитину без матеріальної допомоги відповідача. У жовтні 2018 року були призначені аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) батька дівчинки, які відповідач став сплачувати лише з грудня 2018 року. Станом на 10 квітня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складала 9 588 грн. (а.с.7).

Посилання відповідача на те, що він перебуває у іншому шлюбі від якого має дитину приймаються до уваги колегією суддів апеляційного суду, але такі обставини виникли до жовтня 2018 року та існувати на час призначення аліментів судовим наказом.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років станом на грудень 2019 року становить 2 218 грн.

Щомісячний розмір аліментів, що наразі стягується за судовим наказом з відповідача у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) складає у гривневому еквіваленти приблизно 2 200 грн. (а.с.7). Матеріальний стан матері дівчинки значно погіршився. Доходи батька дитини дозволяють йому надавати доньці ОСОБА_3 матеріальну допомогу на її утримання у більшому розмірі, ніж визначено судовим наказом. Дівчинка проживає із матір`ю, а тому остання несе значно більші затрати на утримання доньки (харчування, одяг, оплата комунальних послуг тощо), які необхідні для того, щоб забезпечити дитині, яка досягла віку п`ятнадцяти років, гідне утримання її віку, а тому допомога батька, враховуючи його матеріальне становище, яке є більш стабільним та високим, надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 3 000 грн., що буде відповідати найвищим інтересам дитини.

Отже, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що слід змінити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача 3 000 грн., тобто змінити з ј частини на 3 000 грн.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, із кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, їх хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батька, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах із огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Так, ОСОБА_3 має здібності до вивчення та опанування іноземних мов. Позивач створює усі умови, щоб донька вдосконалювала рівень знань із англійської та німецької мов. Із цією метою вона уклала договори з репетиторами (а.с.21-24) та оплатила надані ними у 2018-2019 роках послуги на суму 49 200 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.25).

Заперечення відповідача стосовно того, що він міг би сам навчати доньку не видаються переконливими з огляду на те, що здійснення перекладів та вміння навчити іншого (опанування методики донесення) не є тотожними поняттями. Окрім того, відповідач навіть не спробував допомогти доньці у вдосконаленні навичок. Його доводи ґрунтуються на тому, що міг, але ж не зробив. Отже, позивач довела, що вимушено понесла додаткові витрати на навчання, половину із яких (26 600 грн.) належить стягнути з відповідача на користь матері дитини, тобто особи, яка такі витрати понесла, а заперечення відповідача щодо участі контрагентів позивача по бізнесу ґрунтуються на припущеннях та такі обставини належними доказами не доведені, а тому докази позивача не спростовані.

Окрім того, ОСОБА_3 має хворобливий стан здоров`я. Згідно з виписки із медичної карти хворого у неї діагностовано міопію слабкого ступеню (виписка приєднана до матеріалів справи), а із медичної довідки від 13 липня 2018 року слідує, що вона пройшла у 2018 році два курси апаратного лікування - 2 350 грн. (а.с.27). Окрім того, у даній медичній довідці зазначено, що дівчинка потребує повторних курсів лікування два рази на рік.

Отже, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що за один курс апаратного лікування, одержаного у 2018 році, слід стягнути з відповідача на користь позивача 2 350 грн., що є додатковими витратами на лікування, тобто половину, а також слід стягувати половину з батька дівчинки на користь матері додаткових витрат, пов`язаних із необхідністю щорічного проходження дитиною за медичними показниками апаратного лікування у розмірі 2 350 грн., щорічно, починаючи з 16 травня 2019 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, щоб забезпечити підтримку здоров`я дитини у належному стані.

Отже колегія суддів апеляційного суду стягує з відповідача половину додаткових витрат на навчання та лікування на користь позивача відповідно до положень статей 141,180,185 СК України.

Саме таке рішення буде справедливим та відповідатиме інтересам дитини.

Рішення суду першої інстанції з частині відмови позивачу в стягненні додаткових витрат на оздоровлення дитини апеляційний суд залишає без змін, оскільки погоджується із висновками суду першої інстанції щодо цієї позовної вимоги, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють. Залишається без змін рішення в частині відмови у стягненні решти додаткових витрат на навчання та лікування, а також відмови у збільшенні щомісячних аліментів на утримання дитини до 6 000 грн.

За наслідками розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем понесені на правничу допомогу витрати у сумі 3 600 грн., а тому дана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст.ст.137,141 ЦПК України. Апеляційний суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу в сумі 7 200 грн., оскільки понесення таких витрат не підтверджено належними фінансовими документами (а.с.43). Розписка не є належним доказом. Окрім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних послуг тощо. Такого балансу не дотримано.

Отже, апеляційний суд скасовує заочне рішення в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на навчання та лікування та ухвалює в цій частині нове судове рішення за положеннями ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 червня 2019 року в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на навчання та лікування скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) на підставі судового наказу, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 17 жовтня 2018 року, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини заробітку (доходу) на 3 000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) понесені додаткові витрати на навчання ОСОБА_3 в сумі 24 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) понесені у 2018 році додаткові витрати на лікування ОСОБА_3 в сумі 2 350 грн.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) додаткові витрати, пов`язані з лікуванням ОСОБА_3 , у розмірі 2 350 грн., щорічно, починаючи з 16 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) 3 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 16 грудня 2019 року.