Справа № 177/1840/18
Провадження № 2/177/171/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 лютого 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що з 02 березня 1990 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають.

Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини з літа 2015 року. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, майновий спір між сторонами відсутній.

Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02 березня 1990 року Інгулецьким відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, стверджуючи що збереження сімї неможливо, оскільки з 2015 року він не підтримує з дружиною шлюбних відносин, влітку 2018 року він виїхав з будинку, де вони разом проживали з відповідачем.

Відповідач позовні вимоги визнала, вказуючи також на неможливість збереження шлюбу, підтвердила, що подружнє життя припинено з літа 2015 року, з серпня 2018 року сторони проживають окремо

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 березня 1990 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 43, дошлюбне прізвище відповідача «Лотоцька», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-КИ № 428157.

Сторони вказали, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Сторони стверджують, що подружні стосунки між ними припинені з літа 2015 року,проживають окремо з серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб, зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище «Нікуліна».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Центральна, 75, с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації вул. Центральна, 75, с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область, , РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрований 02 березня 1990 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 43, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище «Нікуліна», яке вона змінила з «Лотоцька» під час державної реєстрації шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: