Провадження №2/592/1238/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

30 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі, серед інших, зареєстровано її колишнього зятя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає у вищевказаній квартирі з 2016 р. та не має там речей, що йому належать. Наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою створює позивачці перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю. Тому позивачка просить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_2, 30.05.1984и р.н., квартирою №5 в буд.№52/1 по вул.. Іллінська в м. Суми.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення на позов не надав.

Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку позивачки, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обовязків сторін.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В квартирі за адресою: АДРЕСА_1, серед інших, зареєстровано її колишнього зятя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією довідки міського єдиного інформаційного-розрахункового центру №348/121899.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишнім зятем ОСОБА_1.

На сьогоднішній день відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, однак з 2016 р. фактично в ній не проживає, його особистих речей та належного йому майна в квартирі нема.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_3 донька позивачки, ОСОБА_4 чоловік позивачки, ОСОБА_5 сусід позивачки, суду пояснили, що не бачили ОСОБА_2 з 2016 р.

Таким чином, впродовж тривалого часу відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, а наявність його реєстрації за вказаною адресою створює позивачці перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю.

Судом встановлено, що сторони перебувають у родинних стосунках, однак власник квартири не має ніяких обовязків по наданню житла відповідачці.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні її прав, як власника майна, більше строку, встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, між сторонами не існує, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 704,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 116, 163 ЖК, ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, 704,80 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.01.2019 р.

Суддя Б.В. Хитров