Провадження №2/523/3985/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" грудня 2019 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, однак не проживає там з 27.10.1999р., його особистих речей немає. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом.

У судове засідання позивач подав заяви про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї(а.с.8), за вказаною адресою зареєстрований відповідач.

ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку з 27.10.1999р., що підтверджується актом про непроживання від 15.07.2019р.(а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації ОСОБА_2 за спірною адресою.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,4грн.

Керуючись ст.ст.386,391,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.141,264,265,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (1967р.н.) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,4грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 11.12.2019р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя