Єдиний унікальний номер 226/526/19 Номер провадження 22-ц/804/1713/19
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

м. Бахмут

справа 226/526/19

провадження № 22-ц/804/1713/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря судового засідання : Ситнік Д.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Державне підприємство «Мирноградвугілля»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу № 226/526/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року (суддя Рибкін О.А.), ухваленого в приміщенні Димитровського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вона послалась на те, що внаслідок нещасного випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 , про що свідчить акт форми Н-1 від 17 листопада 2017 року. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року в задоволенні позову Фонду соціального страхування України в Донецькій області про скасування актів за формою Н-1 відмовлено. У серпні 2018 року вона звернулась до Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про визначення розміру та виплати коштів, як сім`ї загиблого у зв`язку із нещасним випадком на виробництві, але їй було відмовлено, оскільки її реєстрація та реєстрація її померлого чоловіка має відмінності. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 02 листопада 2018 року встановлено факт її проживання з померлим чоловіком - ОСОБА_3 однією сім`єю. Смерть чоловіка спричинила їй сильні душевні та фізичні страждання, негативні переживання та болісні відчуття, яких вона зазнала та зазнає з часу його смерті та до сьогодні. Вона знаходиться протягом тривалого часу у стані стресу, відчаю, страху перед майбутнім, це суттєво змінило її звичайний життєвий уклад та сімейно-побутові відносини. Нервове потрясіння у зв`язку зі смертю чоловіка продовжує викликати в неї сильні душевні страждання, почуття постійного відчаю, тривоги, роздратованості, страху перед майбутнім. Відтепер їй постійно потрібні значні додаткові зусилля для організації свого життя. Все це постійно негативно впливає на її душевний стан, є причиною сильних моральних страждань. Просила суд стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на її користь 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданою смертю ОСОБА_3 на виробництві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», про відшкодування моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 153,68 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що внаслідок смерті чоловіка позивачу заподіяні моральні страждання, пов`язані із безповоротною втратою її близької та рідної людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком смерті ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з розумності і справедливості, при цьому судом враховано характер та глибину душевних страждань, яких зазнає позивач з приводу втрати чоловіка, безповоротність цієї втрати, тяжкість вимушених змін у житті позивача, тривалість негативних наслідків.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду позивач - ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, просить змінити рішення в частині розміру стягнутої моральної шкоди зі 100 000 грн. до 500 000 грн.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви та додатково мотивована, що визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

24 липня 2019 року представник відповідача - Заговорич Є.Г. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір моральної шкоди до 40 000 грн.

В обґрунтування доводів відзиву зазначив, що дійсно згідно акта за формою Н-1 та Н-5 від 17 листопада 2017 року смерть ОСОБА_3 була пов`язана з виробництвом. Відповідач ніяким чином не чинив перешкод в об`єктивному розслідуванні нещасного випадку, не перешкоджав позивачу працевлаштуватися. Доказів того, що вона отримала низку захворювань внаслідок стресу суду не надані, а надані нею довідки ніяким чином не пов`язують її захворювання зі стресом та не можуть бути доказом по справі. Моральну шкоду необхідно доказувати документами, підтверджуючими їх глибину і тривалість, а позивачем таких підтверджень не надано.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки) ( а.с.130)

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність представника відповідача, який не з`явився, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.23).

ОСОБА_3 на момент нещасного випадку працював на шахті ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» гірником очисного вибою, що підтверджується актом форми Н-1 від 17 листопада 2017 року (а.с.8-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 під час виконання ним трудових обов`язків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актом про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 № 17 від 17 листопада 2017 року, актом спеціального розслідування нещасного випадку від 17 листопада 2017 року за формою Н-5 (а.с.8-14, 24, 36-48).

Згідно акту №17 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, за формою Н-1 від 17 листопада 2017 року встановлено, що причинами нещасного випадку із ОСОБА_3 , наслідком якого стала його смерть, є незадовільний стан виробничого середовища (перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих виробничих факторів) та невиконання посадових обов`язків працівниками підприємства (а.с.8-14).

Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 02 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю по день смерті останнього (а.с.34-35).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок смерті чоловіка позивачу заподіяні моральні страждання, пов`язані із безповоротною втратою її близької та рідної людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком смерті ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з розумності і справедливості, при цьому судом враховано характер та глибину душевних страждань, яких зазнає позивач з приводу втрати чоловіка, безповоротність цієї втрати, тяжкість вимушених змін у житті позивача, тривалість негативних наслідків.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України).

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Частина друга статті 1168 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним є висновок суду першої інстанції, що нещасний випадок стався під час перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», а отже наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначений судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи з врахуванням вимог розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи позивача. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень апеляційного суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та враховуючи що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати за подання апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.М. Біляєва

В.В. Папоян

Повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року

Головуючий: О.О.Тимченко