Справа № 444/3821/18
Провадження № 2/444/481/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа: Смереківська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.02.2005 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) площею 0,90 га, яка належала померлому на підставі сертифікату серії ЛВ №159821, виданого Смереківською сільською радою. При житті батько склав заповіт яким все своє майно заповів ОСОБА_1 З приводу спадкування вона звернувся до ОСОБА_2 ДНК, де відкрито спадкову справу №731/2017, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), який належав померлому з розясненням, що йому видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та розяснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року №801 Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку. З приводу обміну сертифіката вона звернулася до ОСОБА_2 РДА, однак там їй відмовлено в такому та розяснено, що такий не може бути виданий в звязку із смертю спадкодавця, так як померлим втрачено цивільну правоздатність та розяснено про судовий порядок визнання права на земельну частку. Вважає, що як спадкоємець за заповітом має право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) встановленого взірця. Тому вона звернулася до суду.

Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з ОСОБА_2 районної державної адміністрації на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Зазначив, що позовну заяву підтримують.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не зявилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне. Позивачка ОСОБА_4 народилася 03.05.1958 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що стверджкно копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 440069.

У зв"язку із укладенням шлюбу 03.05.1958 року позивачці ОСОБА_4 присвоєно прізвище "Гут", що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 417311.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер 20.02.2005 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 035279.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 19.11.1998 року батько позивачки ОСОБА_3 склав заповіт із змісту якого вбачається, що він на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що він законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1, тобто позивачу по справі. Даний заповіт посвідчено секретарем виконкому Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 14. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивачка подала в ОСОБА_2 державну нотаріальну контору Львівської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 0,90 га., що розташована на території Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області та належав ОСОБА_3, померлому 20.02.2005 року, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 731/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50450988 від 28.12.2017 року.

Однак, їй листом від 23.11.2018 року № 2456/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай), оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801.

З копії сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 159821 вбачається, що такий видано Смереківською сільською Радою народних депутатів ОСОБА_3 Іванові Івановичу, який мешкає в с. Смереків Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі рішення Смереківської сільської Ради народних депутатів від 28.11.1996 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,22 га без контурного визначення меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с. Смереків Жовківського району Львівської області. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів про право на середню земельну частку (пай) вбачається, що на імя ОСОБА_6 зареєстрована земельна частка (пай) площею 0,90 га. вартістю 26010,31 грн.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку але за життя не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до Державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720-95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність. У цьому разі слід враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14) сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 12.12.2018 року № 02-36/4618 ОСОБА_2 районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у звязку із втратою ОСОБА_3 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 20.02.2005, прийняла після його смерті спадщину, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 1,22 га, яка належала померлому не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивачки на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 померлого 20.02.2005 р. на земельну частку (пай) площею 0.90 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області та передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства на підставі сертифікату серії ЛВ № 159821 виданого на підставі рішення Смереківської сільської ради від 28.11.1996 року на ім"я ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 31.01.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.