Головуючий у І інстанції Фролова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05грудня2019 року Київський апеляційний суд ускладі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного судусправу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, заінтересовані особи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» правонаступник Акціонерне товариство «Таскомбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулося до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та просило про її задоволення, посилаючись на те, що з метою виконання функцій, передбачених Податковим кодексом України, зокрема щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в Головному управлінні ДФС у Івано-Франківській області, виникла необхідність в отриманні інформації щодо розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_1 .

Потреба в зазначеній інформації обумовлюється тим, що в ході прийнятих заходів з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки для вручення копії наказу від 11 липня 2018 року № 977 та направлення на перевірку від 12 липня 2018 року № 1204, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , відсутній.

З метою встановлення місця знаходження ФОП ОСОБА_1 до оперативного управління направлено запит. На виконання запиту співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Івано-Франківській області здійснено виїзд за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . В результаті виїзду за вищевказаною адресою працівниками оперативного управління встановлено, що громадянин ОСОБА_1 виїхав за межі державного кордону України, а саме в Республіку Польща.

Таким чином, провести позапланову виїзну перевірку з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) заявник не має можливості у зв`язку з відсутністю суб`єкта підприємницької діяльності за адресою реєстрації та неможливістю вручення наказу про проведення перевірки, відсутністю первинних документів та документів податкового обліку.

Згідно ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, може розкриватися за рішенням суду.

Відповідно до п.20.1.5 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Для реалізації повноважень податкового органу щодо проведення документальної позапланової перевірки платника податків, зважаючи на обставини неможливості проведення виїзної перевірки та ненадання документів та пояснень, у зв`язку з відсутністю інформації по АТ «Таскомбанк» про обсяг та обіг коштів із ФОП ОСОБА_1 із зазначенням контрагентів на розрахункових рахунках, зазначених в позовній заяві, керуючись п.п.20.1.5 п.20.1. ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», заявник просив суд ухвалити рішення щодо розкриття інформації по АТ «Таскомбанк» про обсяг та обіг коштів ФОП ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 року по дату ухвалення рішення із зазначенням контрагентів на розрахункових рахунках, відкритих в ПАТ «ВіЕс Банк».

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, заявник подав на нього безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, що надійшла 30 вересня 2019 року (а.с.63-67), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення заяви Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в повному обсязі.

Крім того, 30 вересня 2019 року ідентична за змістом та формою апеляційна скарга заявника, підписана однією і тією ж уповноваженою особою - ОСОБА_2 , надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с.58-62).

В судове засідання учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на обліку в Головному управлінні ДФС у Івано-Франківській області перебуває ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса державної реєстрації платника податків: АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_1 відкрито рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_4 у ПАТ«ВіЕс Банк» (правонаступник - АТ «Таскомбанк»), місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30.

На виконання плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, Головним управлінням ДФС у Івано-Франківській області видано наказ від 11 липня 2018 року №977 про проведення виїзної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року і по дату винесення рішення по даній справі.

Проведення перевірки було заплановане з 16 липня 2018 року тривалістю п`ять робочих днів.

Копію наказу про проведення виїзної планової перевірки Головного управління ДФС у Івано-Франківській області від 11 липня 2018 року № 977 та письмове повідомлення про проведення перевірки від 12 липня 2018 року №1204 не були вручені ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з його відсутністю за місцем реєстрації.

Відповідно до Акту про неможливість вручення копії наказу ГУ ДФС у Івано-Франківській області від 16.07.2018 року №201/09-19-13-06/НОМЕР_1 було здійснено заходи з пред`явлення, ознайомлення і вручення ФОП ОСОБА_1 наказу від 11 липня 2018 року № 977 та письмового повідомлення про проведення перевірки від 12 липня 2018 року №1204, оскільки 16 липня 2018 року ФОП ОСОБА_1 був відсутній за адресою державної реєстрації.

17 липня 2018 року ГУ ДФС у Івано-Франківській області звернулося до оперативного управління ГУ ДФС у Івано-Франківській області із запитом про встановлення місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з рапортом капітана податкової поліції ОВС ВОСА ПДН ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 20.07.2018 року, 19.07.2018 року ним були проведені заходи по встановленню місця знаходження ФОП ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_3 - батька ФОП ОСОБА_1 , який проживає за адресою реєстрації його сина, останній знаходиться за межами державного кордону України, а саме у Республіці Польща.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним, чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

За приписами ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

При цьому, звертаючись до суду із заявою, ГУ ДФС у Івано-Франківській області не обґрунтувало жодним чином необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо ФОП ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Зматеріалів справи вбачається, щоГУ ДФС у Івано-Франківській області здійснено виїзд за фактичною адресою ФОП ОСОБА_1 для вручення копії наказу від 11.07.2018 року № 977 та направлення на перевірку від 12 липня 2018 року усього один раз- 16 липня 2018 року.

Разом з тим, до суду ГУ ДФС у Івано-Франківськійобласті звернулося у липні 2019 року,доказів того, що ФОП ОСОБА_1 відсутній за адресою реєстрації станом на день звернення до суду, заявником не надано. Крім того, заявником не надано доказів неможливості вручення наручно або поштою документів про проведення податкової перевірки для дорослого члена сім`ї ФОП ОСОБА_1 - його батьку ОСОБА_3 , який, відповідно до матеріалів справи, проживає за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 .

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» судам роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці є обґрунтованим, оскільки ГУ ДФС у Івано-Франківській області належним чином не обґрунтувало необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, стосовно ФОП ОСОБА_1 , не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці, а здійснені представниками ДФС заходи не дають правових підстав для висновку про умисне ухилення ФОП ОСОБА_1 від отримання документів планової перевірки, і зібрані у справі докази не дають належних і достатніх правових підстав для задоволення заяви ДФС.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що інформація про наявність та рух коштів ФОП ОСОБА_1 на рахунку в ПАТ «Таскомбанк» необхідна заявникові для здійснення передбачених законом повноважень, а вказана інформація становить банківську таємницю, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого рішення, оскільки позивачем не доведено неможливості отримання такої інформації шляхом реалізації перевірок у встановленому законом порядку.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи повторюють доводи заяви, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд апеляційної інстанції, який, в силу вимог статті 367 ЦПК України переглядає справу виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги заявника цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді: