"29" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В. П.
з секретарем Красновою І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3), такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Мотивував свої вимоги тим, що є власником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на квартиру підтверджується копією Витягу з Денржавного реєстру речсових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133164531 від 03.08.2018 року. Відповідачі по справі зареєстровані у спірній квартирі, однак більше року не проживають у ній. Таким чином позивач змушений сплачувати комунальні послуги за відповідачів, які більше року не проживають в квартирі, що спричиняє позивачу значні матеріальні збитки. Крім того реєстрація відповідачів в квартирі, Ѕ частина якої належить позивачу на праві власності перешкоджає в реалізації її цивільних прав як власника житла.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Право власності на Ѕ частину спірної квартири зареєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується копією Витягу з Денржавного реєстру речсових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133165201 від 03.08.2018 року.
Крім того, власником Ѕ частини даної квартири є третя особа ОСОБА_5, що підтверджується копією Витягу з Денржавного реєстру речсових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133164531 від 03.08.2018 року.(а.с. 7-8).
У житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, станом на 28.03.2018 року зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, що підтверджується копією Витягу № 28742134 від 28.03.2018 року з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб.
Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, актовий запис № 2177, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8, яка була матір'ю позивача та проживала з останнім за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті.
Крім того, позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, однак 24 листопада 2015 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24 листопада 2015 року, НОМЕР_3, актовий запис 434.(а.с. 10).
В період даного шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є відповідачами у даній справи та не проживали у увартирі за адресою: АДРЕСА_1 більше одного року.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3) в спірній квартирі не проживає понад один рік, що підтверджується Актом обстеження від 03.08.2018 року, що складений Комунальним концерном «Центр комунального сервісу Дніпровського району».
Необхідність визнати відповідачів, такими, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, позивач обгрунтовує порушенням його права вільно користуватися та розпоряджатися частиною своєї власності, та необхідність сплачувати за житлово-комунальні послуги.
Як роз'яснено у п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом відповідачі більше одного року у спірній квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, не несуть інших витрат по утриманню житла.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі по 234 гривень 94 копійок з кожного.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 386, 405 Цивільного кодексу України,ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі по 234 гривень 94 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: