Справа № 466/5173/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року місто Львів

Шевченківський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

за участю секретаря с/з Лань М.О.,

справа №466/5173/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

за участі представника заявника ОСОБА_2 ,

представника ДВС Вдовича М.Б.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова зі скаргою та просить суд визнати дії державного виконавця Сеньківа А.М. Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відмови у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту та заборони на відчуження майна; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області закінчити виконавче провадження ВП37448917, яке відкрите на підставі виконавчого листа №2-4380/10 від 07.02.2013; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області зняти арешт та заборону на його відчуження накладений на майно (кошти) боржника ОСОБА_3 , виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати усі інші вжиті заходи щодо виконання рішення про що винести постанову.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 07.02.2013 у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23481,58 грн. видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 зазначає, що 20.06.2018 виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, при цьому про закінчення виконавчого провадження постанови немає. У даному виконавчому провадженні постановою від 23.10.2013 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. ІНФОРМАЦІЯ_1 року боржник помер. ОСОБА_1 , як спадкоємець усього майна, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак його повідомили про існування заборони на майно. Також скаржник звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про зняття арешту, однак йому відмовлено, а тому змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

10.04.2019 Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області подано заперечення на скаргу, в якому зазначають, що підстави для зняття арешту з усього майна визначені ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». Оскільки боржником не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, підстав для закриття провадження немає, а тому й не можна зняти арешт. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Представник заявника ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 27.07.2019 у судовому засіданні скаргу підтримала, заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вдович М.Б., який діє на підставі довіреності №25.07.2018 у судовому засіданні просил суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, з підстав, викладених у запереченні на скаргу /арк.спр.18-20/.

Заслухавши думку представника скаржника, представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, суд, вивчивши скаргу, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає вимоги скарги такими, що підлягають до чатсково задоволення з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07.02.2013 у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23481,58 грн. видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

В процесі виконавчого провадження постановою від 23.10.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику /арк.спр.10/.

Згідно листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Львівського територіального управління юстиції у Львівській області від 04.06.2019, 20.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» /арк.спр.11/.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Львівського територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про закінчення виконавчого провадження, зняття арешту та заборони на відчуження майна /арк.спр.12-13/.

На вказану заяву Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Львівського територіального управління юстиції у Львівській області 04.06.2019 за №17193 надано відповідь, де зазначено, що у державного виконавця відсутні підстави, передбачені п.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з коштів боржника /арк.спр.11/.

Суд встановив, що скаржник є сином боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.7/.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що виконавче провадження неможливо закінчити, оскільки за боржником рахується несплачений виконавчий збір на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Щодо даного твердження, то необхідно зазначити, що суду не надано жодних доказів, а саме постанови державного виконавця щодо нарахування виконавчого збору на витрати виконавчого провадження, яка б могла підтвердити нарахування та несплату виконавчого збору на витрати виконавчого провадження. Зазначені обставини були підтверджені під час огляду у судовому засіданні виконавчого провадження № 609/3 ЄДРВП 37448917.

Відповідно до ст. 16 ЦК загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з зазначеного вище, суд вважає, що вимоги щодо зняття арешту, накладеного постановою від 23.10.2013 є підставними, оскільки державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, накладений арешт на майно боржника порушує право ОСОБА_1 на реалізацію його спадкових прав, а твердження державного виконавця про існування несплаченого виконавчого збору на витрати виконавчого провадження не підтвердилися жодними доказами.

В іншій частині вимоги скарги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 258-261, 268, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області зняти арешт та заборону на його відчуження на майно (кошти) боржника ОСОБА_3 , накладений постановою від 23.10.2013, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати усі інші вжиті заходи щодо виконання рішення про що винести постанову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський міський суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду складена 02.08.2019 року.

Суддя П. С. Невойт