Справа № 372/2723/18
Провадження № 2-661/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретарів Авсюкевич Н.В.,

за участю прокурора Тарасенко А.С.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку щодо відповідача по справі, зазначив, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2013 визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки громадян та скасовано їх державну реєстрацію. Судом встановлено, що земельні ділянки загальною площею 23,6 га, які розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 за № 579 передано у приватну власність 193-ом громадянам для ведення садівництва, вилучені із державної власності з порушенням ст. ст. 22, 58, 59, 65, 66, 78, 81, 82, 84, 116, 118, 126, 152, 153 Земельного кодексу України. Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 року у справі № 2-а-9978/10/1070, задоволено апеляційну скаргу

ТОВ «Екорегіонінвест» та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 № 579. Однак, встановлено, що деякі громадяни, яким безоплатно надано у власність земельні ділянки на підставі скасованих судом державних актів на право власності та розпорядження, відчужили їх іншим особам.

Під час виконання рішення суду встановлено, що 22.09.2009 року на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,12 га кожна, ОСОБА_1 придбав наступні земельні ділянки:

з кадастровим № :04:002:0208 у ОСОБА_2 , договір № 2664;

з кадастровим № :04:002:0207 у ОСОБА_3 , договір №2658;

з кадастровим № :04:002:0206 у ОСОБА_4 , договір № 2661;

з кадастровим № :04:002:0205 у ОСОБА_5 , договір № 2643;

з кадастровим № :04:002:0204 у ОСОБА_6 , договір № 2652;

з кадастровим № :04:002:0203 у ОСОБА_7 , договір №2655.

Загальна площа придбаних земельних ділянок становить 0,72 га.

Право власності перейшло до ОСОБА_1 шляхом поставлення відмітки, що підтверджується журналом обліку заяв і надання послуг з проставлення на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі. В зв`язку з цим, просить витребувати вказану земельну ділянку у ОСОБА_8 на користь держави в особі КМУ.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позив підтримує та просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Представник позивача Київської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2013 у цивільній справі № 372/1389/13-ц частково задоволено позов прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОК «Садове товариство «Аграр-2006», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ., ОСОБА_25 ., ОСОБА_38 ., ОСОБА_39., ОСОБА_40., ОСОБА_74, ОСОБА_75., ОСОБА_76., ОСОБА_77., ОСОБА_67 ОСОБА_50., ОСОБА_41., ОСОБА_88., ОСОБА_81., ОСОБА_82., ОСОБА_78., ОСОБА_68., ОСОБА_42., ОСОБА_44., ОСОБА_80, ОСОБА_95., ОСОБА_96 ОСОБА_83., ОСОБА_69., ОСОБА_43., ОСОБА_45, ОСОБА_79., ОСОБА_98., ОСОБА_99., ОСОБА_85., ОСОБА_66., ОСОБА_46., ОСОБА_51., ОСОБА_70., ОСОБА_97., ОСОБА_100., ОСОБА_84., ОСОБА_47., ОСОБА_53., ОСОБА_52., ОСОБА_86., ОСОБА_89., ОСОБА_101, ОСОБА_48., ОСОБА_57., ОСОБА_54., ОСОБА_59., ОСОБА_87., ОСОБА_90., ОСОБА_102., ОСОБА_49 ., ОСОБА_56., ОСОБА_55., ОСОБА_58., ОСОБА_71., ОСОБА_91., ОСОБА_92., ОСОБА_103., ОСОБА_62., ОСОБА_61 ОСОБА_60., ОСОБА_72., ОСОБА_93., ОСОБА_94., ОСОБА_104 ОСОБА_64 ОСОБА_63., ОСОБА_65., ОСОБА_73, ОСОБА_108., ОСОБА_107., ОСОБА_105., ОСОБА_118, ОСОБА_121., ОСОБА_122., ОСОБА_116, ОСОБА_106., ОСОБА_109., ОСОБА_119., ОСОБА_123, ОСОБА_124., ОСОБА_117., ОСОБА_110., ОСОБА_113., ОСОБА_120., ОСОБА_129., ОСОБА_127., ОСОБА_128., ОСОБА_111., ОСОБА_112., ОСОБА_126., ОСОБА_125., ОСОБА_132., ОСОБА_130., ОСОБА_115., ОСОБА_114 ОСОБА_131., ОСОБА_133., ОСОБА_134., ОСОБА_135., ОСОБА_157., ОСОБА_158., ОСОБА_159 ОСОБА_154., ОСОБА_153., ОСОБА_136., ОСОБА_139., ОСОБА_160., ОСОБА_161., ОСОБА_162 ОСОБА_155., ОСОБА_156., ОСОБА_137., ОСОБА_163., ОСОБА_164., ОСОБА_165., ОСОБА_166 ОСОБА_167., ОСОБА_138., ОСОБА_140, ОСОБА_168., ОСОБА_169., ОСОБА_171., ОСОБА_172., ОСОБА_173., ОСОБА_141., ОСОБА_143., ОСОБА_180., ОСОБА_170 ОСОБА_181., ОСОБА_179, ОСОБА_178., ОСОБА_142., ОСОБА_174 ОСОБА_182., ОСОБА_184., ОСОБА_185., ОСОБА_186., ОСОБА_145., ОСОБА_144., ОСОБА_175., ОСОБА_187., ОСОБА_188., ОСОБА_189., ОСОБА_177., ОСОБА_146., ОСОБА_176., ОСОБА_183., ОСОБА_190., ОСОБА_194, ОСОБА_195., ОСОБА_148., ОСОБА_147., ОСОБА_193., ОСОБА_191., ОСОБА_196., ОСОБА_198, ОСОБА_149., ОСОБА_150., ОСОБА_197., ОСОБА_199., ОСОБА_192., ОСОБА_200., ОСОБА_152., ОСОБА_151., ОСОБА_205, ОСОБА_204., ОСОБА_203., ОСОБА_201 ОСОБА_202., ОСОБА_206., ОСОБА_207., ОСОБА_208 ОСОБА_209., ОСОБА_210., ОСОБА_34., ОСОБА_207., ОСОБА_208 ОСОБА_209., ОСОБА_214., ОСОБА_213., ОСОБА_212., ОСОБА_211. треті особи - управління Держземагентства в Обухівському районі, ТОВ «Екорегіонінвест» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації.

Судом встановлено, що земельні ділянки загальною площею 23,6 га, які розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 за № 579 передано у приватну власність 193-ом громадянам для ведення садівництва, вилучені із державної власності з порушенням ст. ст. 22, 58, 59, 65, 66, 78, 81, 82, 84, 116, 118, 126, 152, 153 Земельного кодексу України.

У зв`язку з цим, судом визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки громадян та скасовано їх державну реєстрацію.

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 року у справі № 2-а-9978/10/1070, задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Екорегіонінвест» та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 № 579.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час виконання рішення суду встановлено, що 22.09.2009 року на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,12 га кожна, ОСОБА_1 придбав наступні земельні ділянки:

з кадастровим № :04:002:0208 у ОСОБА_2 , договір № 2664;

з кадастровим № :04:002:0207 у ОСОБА_3 , договір №2658;

з кадастровим № :04:002:0206 у ОСОБА_4 , договір № 2661;

з кадастровим № :04:002:0205 у ОСОБА_5 , договір № 2643;

з кадастровим № :04:002:0204 у ОСОБА_6 , договір № 2652;

з кадастровим № :04:002:0203 у ОСОБА_7 , договір №2655.

Загальна площа придбаних земельних ділянок становить 0,72 га.

Право власності перейшло до ОСОБА_1 шляхом поставлення відмітки, що підтверджується журналом обліку заяв і надання послуг з проставлення на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі.

Право власності у подальшому не відчужувалось, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру.

Також, Обухівський районний суд у рішенні від 30.10.2013 у справі

№ 372/1389/13-ц встановив, що органом, уповноваженим державою на розпорядження спірними земельними ділянками, у відповідності до вимог

ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України є Київська обласна державна адміністрація, оскільки земельні ділянки відносяться до земель промисловості.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Так, відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 Цивільного кодексу України.

У зв`язку із цим, необхідно розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельну ділянку, яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Окрім того, не відбулося примусове вилучення майна у дійсного власника із подальшим продажем, а також не ухвалювались рішення щодо припинення права власності на підставі ст. 346 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Таким чином, вірним способом захисту порушеного права є пред`явлення до суду віндикаційного позову в порядку, визначеному ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України до ОСОБА_1 , а не про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до правового висновоку викладеному у Постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-217цс15, згідно якого, вчинення на державному акті (визнаному судом недійсним) відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акту як недійсного.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України держава є суб`єктом права власності на землі державної власності і реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Право державної власності на землі промисловості набувається і реалізується державою, зокрема, в особі Київської обласної державної адміністрації відповідно до приписів ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України.

Таким чином із урахуванням вищевказаних законодавчих норм, а також те, що право державної власності на землі промисловості порушено та на даний час порушення залишається не усунутим, прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння, як розпорядника землями промисловості, в межах законодавства, визначеного Земельним кодексом України.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

В судовому засіданні встановлено, що земля, віднесена розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 579 від 22.04.2008 рокудо категорії земель із цільовим призначенням для ведення садівництва, належала до земель промисловості. Тобто, фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення землі та її безоплатна приватизація громадянами, що призвело до одержання вказаних земельних ділянок у власність і автоматичного їх вибуття з числа земель державної власності.

Крім того, незаконність дій посадових осіб Обухівської районної державної адміністрації під час прийняття розпорядження № 579 від 22.04.2008 року також підтверджується ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.03.2018 року у справі № 368/2461/14-к, якою вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 04 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_36 та ОСОБА_37 змінено, та визнано їх винними у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач набув право власності на земельні ділянки у осіб право власності на які було скасовано, а від так вказані земельні ділянки підлягають витребуванню у відповідача на користь держави в особі КОДА.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача підтягається стягненню судові витрати за подання позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.1,4,12, 56, 57,77, 80, 81,197,200,263-266 ЦПК України, відповідно до ст.ст.16,317,319,344,373,388 ЦК України, ст.ст.13,56,84, суд -

ВИРІШИВ:

Позов керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - задовольнити в повному обсязі.

Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянка з кадастровими номерами :04:002:0208, :04:002:0207, :04:002:0206, :04:002:0205, :04:002:0204, :04:002:0203 загальною площею 0.72 га, які розташовані в адміністративних межах Красненської сільської ради Обухівського району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2, , банк отримувача -Держказначейська служба України, МФО-820172, рахунок 5641, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення складено та підписано 16.12.2019.

Суддя О.Б. Тиханський