ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/3105/17
Провадження № 22-ц/4820/86/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Костенка А.М.

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю учасників справи: представника Хмельницькобленерго Цибульської Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року (суддя Сагайдак І.М.), у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» в особі Старокостянтинівського РЕМ про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_5 зазначив, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб відповідача, ним та його дружиною, ОСОБА_6 були проведені необґрунтовані виплати в рахунок оплати послуг по електропостачанню в квартирі АДРЕСА_1 та в будинку по АДРЕСА_4.

Зокрема, у вересні 2017 року на його адресу надійшло повідомлення від Старокостянтинівського РЕМ про заборгованість за спожиті послуги по електропостачанню в належній йому квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 1264 грн., хоча це не відповідає дійсності, оскільки в квартирі тривалий час ніхто не проживає і не користується електроенергією.

Крім того, в зв'язку з неправильним розрахунком вартості послуг, за період з травня по жовтень 2017 року його дружина, ОСОБА_6 безпідставно сплатила відповідачам 850 грн., які були привласнені керівництвом відповідачів.

Також зазначив, що протягом тривалого періоду відповідачі вчиняють незаконні шахрайські дії щодо нарахування та стягнення заборгованості за електропостачання з нього та членів його сім'ї.

Такими незаконними діями йому заподіяно майнової шкоди в розмірі 7000 грн. та моральної шкоди, яка оцінена ним в розмірі 5000 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 жовтня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неправильно та неповно встановлені обставини справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Хмельницькобленерго» вказав на законність прийнятого судом рішення, просив суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судове засіданні апелянт не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав належну оцінку доказам, в результаті чого прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. Як інвалід 1 групи він користується пільгою в розмірі 100% знижки по оплаті послуг з електропостачання на 90 кВт спожитої електроенергії. Послуги по електропостачанню за вказаною адресою надаються ПАТ «Хмельницькобленерго» на підставі договору на постачання електричної енергії №1670221, який є також номером особового рахунку (а. с. 10, 27, 43).

ОСОБА_5 фактично проживає разом зі своєю дружиною, ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_4. Між енергопостачальною компанією, ПАТ «Хмельницькобленерго» та ОСОБА_6 укладено договір на постачання електричної енергії № НОМЕР_1 за вказаною адресою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано об'єктивних даних, які б вказували на те, що у зв'язку з неналежним виконанням посадовими особами відповідача своїх трудових обов'язків йому було заподіяно майнової та (або) моральної шкоди.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», зокрема, передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постання енергії.

Знімання показів засобів обліку споживання електроенергії, відповідно до п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.2005 року, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Платіжний документ, який виписується енергоспостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

У пунктах 22, 23 вказаних Правил визначено, що оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі.

Оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється побутовим споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до побутового споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання побутовому споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника.

В разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник, згідно п. 27 Правил, на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як правильно встановив суд першої інстанції, у зв'язку з наданням ОСОБА_6 помилкових даних показників приладу обліку спожитої електричної енергії в квартирі АДРЕСА_1 у липні 2017 року на 943 спожитих кіловати було нараховано 1428,24 грн., що з урахуванням пільг склало 1264,24 грн. (а. с. 10). Однак після контрольного зняття показників лічильника працівниками відповідача у січні 2018 року були встановлені дійсні показники 3788, проведено відповідний перерахунок і станом на 1 березня 2018 року заборгованість по сплаті за послуги по електропостачанню за цією адресою відсутня. При цьому суд правильно зауважив, що у вересні 2017 року енергопостачальною компанією на адресу позивача обґрунтовано було надіслано попередження про відключення від постачання електричної енергії у зв'язку з наявністю боргу по оплаті за спожиті послуги. Оскільки ОСОБА_5 у травні 2017 року передав енергопостачальній компанії показання лічильника 2727, а у липні 2017 року - 3670, тому на спожиту ним електроенергію в розмірі 943 кВт було нараховано суму до оплати в розмірі 1264,24 грн. та виписано відповідний платіжний документ (а. с. 128).

У серні 2017 року вказані кошти не були сплачені, показники лічильника надано не було, тому дії працівників Старокостянтинівського РЕМ по направленню позивачу попередження про можливість відключення у випадку несплати заборгованості є правомірними.

Внесення ОСОБА_6 850,73 грн. в рахунок плати за спожиту електроенергію у будинку АДРЕСА_4 відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 за травень 2017 року були зараховані на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника, тобто в рахунок оплати за послуги по електропостачанню за вказаною адресою і даних щодо присвоєння цих коштів посадовими особами відповідача справа не містить (а. с. 129).

Посилання апелянта на вчинення посадовими особами злочинів, відповідальність за які передбачена КК України не підтверджена доказами.

Вирішення питання щодо призначення і проведення ревізійної перевірки роботи відповідача правоохоронними органами, зокрема органами прокуратури, про що апелянт ОСОБА_5 вказав в апеляційній скарзі, не входить до компетенції суду апеляційної інстанції. З відповідним зверненням особа має право безпосередньо звернутися до державного органу, зокрема, прокуратури.

Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції також інші доводи апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31

жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повне судове рішення складено 31 січня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Л.М. Грох

А.М. Костенко