ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 392/524/18

провадження № 22-ц/4809/166/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Черненка В.В.,

при секретарі - Антошиній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області у складі судді Кавун Т.В. від 24 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2010 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06.12.2010 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 На даний час визначений судом розмір аліментів її не влаштовує, оскільки діти підростають та потребують більших матеріальних витрат. Відповідач офіційно працевлаштовуватися не бажає, але працює не офіційно, займається скупкою горіхів, насіння та має достатній прибуток. Також у власності відповідача є автобус «Мерседес», легковий автомобіль та житловий будинок, що свідчить про його змогу платити аліменти, які б забезпечили дітям нормальне харчування, фізичний та духовний розвиток, а також відпочинок. Крім того, зазначає, що відповідач сплачує аліменти в рази менше ніж це передбачено чинним на даний час законодавством.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей з 300 гривень щомісячно на кожну дитину до 2000 гривень щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2018 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів , що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 з 300 гривень до 1500 гривень на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким змінити розмір аліментів з 300 гривень на 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано його майновий стан, оскільки отриманий ним дохід є незначним, який складає лише 3700 - 4000 грн. на місяць, при цьому на його утриманні знаходиться ще одна дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також не відповідає дійсності твердження суду щодо належності йому майна, а саме житлового будинку та транспортних засобів, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, вони належать його дружині.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, позивача, яка не заперечила проти апеляційної скарги, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06.12.2010 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для зміни розміру аліментів, зокрема збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є приватним підприємцем, має у власності житловий будинок та транспортні засоби, що свідчить про покращення майнового стану відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про збільшення розміру стягуваних аліментів з 300 гривень на 1500 гривень щомісячно.

Твердження скаржника про те, що придбане майно належить його дружині, спростовуються матеріалами справи, оскільки придбане ними у період шлюбу, що в силу положень статті 60 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а лише зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновкам суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.01.2019 року.

Головуючий:

Судді: