набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Собчук М.В.,

представника відповідача Кушнеренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2014 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил наданні банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дав право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач ставши клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримав кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 22833.74 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.04.2019 року №135, адвокат Кушнеренко Т.В. у своєму відзиві зазначила, що позивач з позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» не згодний. Свої заперечення представник обґрунтовувала тим, що додані позивачем до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписані відповідачкою, також позивачем подано розрахунок з якого не можливо встановити, яке тіло кредитної заборгованості та на які суми нараховуються проценти за користування кредитом, не можливо й встановити яким чином та на які суми нараховується штраф. Розрахунок поданий банком є незрозумілим. З нього не зрозуміло, які кошти отримувалися відповідачем, які кошти погашалися відповідачкою та як вони розподілялися банком.

Що стосується зміни процентної ставки, представник зазначила, що за змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. 10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VI, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, одностороння зміна процентною ставки є неправомірною, а умова про односторонню зміну є недійсною та окремому визнанню недійсною. Банком не підтверджено того, що відповідачка погодилася на зміну процентної ставки, крім того згідно довідки про умови кредитування, яка не мітить підпису сторони нібито домовлялися про процентну ставку в сумі 3% на рік та відповідно 36 % на місяць. Разом з тим розрахунок, який поданий банком свідчить про те, що довідка про умови кредитування суперечить вказаному розрахунку та процентна ставка спочатку нараховувалася у розмірі 30 % на рік, тобто 2,5 % на місяць.

Враховуючи загальну суму заборгованості 764, 49 гривень, то розмір процентів (30%) на рік становить 229,35 гривень на рік. Враховуючи те, що згідно розрахунку № 1 заборгованість за процентами становить 398,80 гривень станом на 31.07.2016 року. То за період з 31.07.2016 року по 31.07. 2018 року (2 роки) становить 458,70 грн. та за чотири місяці наступні 76,44 гривень. Загальна сума несплачених процентів за увесь період кредитного договору становить 933,94 гривень, та аж ніяк не може становити 11584,28 гривень.

Що стосується пені та штрафів, зазначено наступне, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Ч.3 ст.551 ЦК передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути за загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК). При цьому, виходячи із правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Таким чином, просить застосувати до вимог про стягнення пені строк позовної давності та відповідно пеня може бути стягнута лише за період з 01.12.2017 року по момент звернення до суду та згідно розрахунку становить 1100. 00 гривень.

Крім того, позивач також просить стягнути і штрафи, що в розумінні цивільного законодавства стягнення одночасно з пенею є незаконним та таким, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України. Крім того позивач сплачував у листопаді 2019 року кошти по погашенню кредитної заборгованості, але остання тільки зростала.

Представником позивача за довіреністю Гаренко Н.В. подано до суду відповідь на відзив у якому вказує, що ОСОБА_1 09.11.2012 року отримала кредит у розмірі 7900 грн. Із анкети-заяви від 08.09.2014 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» вбачається, що остання підписавши відповідну анкету та довідку висловив згоду що вказана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою визначено, що на момент оформлення кредиту, позивачем було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5 % на місяць (30% річних), що свідчить про досягнення між сторонами істотних умов договору. Після отримання картки, відповідачка активно нею користувалась, сплачувала заборгованість за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

Випискою по рахунку підтверджено, що відповідач отримавши картку, почав активно нею користуватися, знімати кошти, погашати заборгованість, та знову знімати кредитні кошти, що свідчить про належну інформованість ОСОБА_1 про тарифи, умови та правила користування кредитним коштами.

Щодо посилання представника відповідача на неможливість застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді комісії та штрафів, представник позивача вказує, що пеня та штраф є різновидом штрафних санкцій та можуть застосуватися в межах одного виду відповідальності. Зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст.. 61 Конституції України, оскільки є формами неустойки в розумінні ст.. 549 ЦК України, а згідно ст.. 230 ЦК України пеня та штраф є видами штрафних санкцій.

Щодо посилання відповідача на те, що розрахунок заборгованості є необґрунтованим, то вказує, що наданий розрахунок не є первинним документом та носить інформаційний характер. У свою чергу з виписки по картковому рахунку вбачається що відповідач користувався кредитним коштами, через що усвідомлював умови договору та порядок нарахування відсотків за договором, які були нараховані відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

Щодо застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, вказує, що згідно ЦК України (ст. 530), Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Тобто підстав застосування позовної давності до пені немає, так як порушення зобов`язання триває.

Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду, заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник відповідача за дорученням з надання безоплатної правової допомоги від 29.01.2019 року №26 Кушнеренко Т. ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимоги позивача, посилаючись на обставини викладені нею у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами пояснення, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09.11.2012 року ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримала кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Таким чином між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, на підставі укладеного кредитного договору, який складається з анкети заяви від 09.11.2012 року.

Як встановлено судом, додані позивачем до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписані.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред`явлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов`язковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, пам`ятки, довідки про умови кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час отримання картки, підписала лише анкету-заяву. Доказів про підписання відповідачем пам`ятки клієнта, довідки про умови кредитування чи витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком не надано.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 25.11.2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 22830.74 грн., з якої 764.49 грн. тіло кредиту; 11584.28 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 8921.46 грн. нараховано пені, 500 грн. штраф (фіксована частина) грн., 1063.51 грн. штраф (процентна складова).

Згідно положень статей 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частина 1 ст. 634 ЦК України, вказує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами першою та другою ст.. 638 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина друга ст.. 207 ЦК України, передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

За правилами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», чинної на час укладення кредитного договору, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

З огляду на зазначене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Відповідно до вимог ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 81, 84 ЦПК України, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана ОСОБА_1 не містить ознак узгодження в письмовій формі умов, щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, а представлені Тарифи обслуговування кредитних карт та Умови та правил надання банківських послуг, які всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України та частини 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», не підписані відповідачем, а також не містять дати, коли вони були складені й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Правила складають частину укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву. У зв`язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору та вони не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами.

Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові ПАТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

У свою чергу, позивачем доведено, що сума заборгованості відповідача за тілом кредиту на час звернення до суду позовом складає 764.49 грн..

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що поточна заборгованість за кредитом виникла з серпня місяця 2016 року.

Зазначена у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка становить 2.5 % на місяць, з 01.09.2014 року 2,9%, з 01.04.2015 року 3,6%, яка нараховується на залишок заборгованості.

Із виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальнику на кредитну картку був встановлений кредитний ліміт у розмірі 7900 грн., ОСОБА_1 користувалась кредитною карткою, здійснював за допомогою неї оплату товару, послуг та знімала кошти готівкою.

Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг і тарифами банку.

Однак як встановлено судом, вважати вищевказані Умови та Правила надання банківських послуг складовою частиною укладеного між сторонами договору немає, оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України, вони не підписані позичальником.

Доводи позивача про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, який складається не лише із заяви позичальника, а і з Умов та Правил надання банківських послуг, а також з Тарифів, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Банку процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів за порушення умов виконання кредитного договору, так як банком не доведено, що у договорі передбачалась відповідальність відповідача за невиконання його умов. А сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить.

Що стосується стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно частини першої ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. У зв`язку з викладеним та відповідно до положень частини першої ст.. 1054 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, розрахунок процентів здійснюється виходячи із загальної суми кредиту 764,49 гривень за останні три роки які передували зверненню до суду та проценти нараховуються згідно процентної ставки НБУ станом на певний період і становлять:

З 25.11.2015 р. по 21.04.2016 р. (22 %)= 148днівХ0,46 грн.(1.д) = 68,08 грн;

З 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (19 %)= 34 днів Х 0,40 грн.(1.д) = 13,6 грн;

З 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (18 %)= 27 днів Х 0,38грн.(1.д) = 10,26 грн;

З 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (16,5 %)= 34днівХ 0,35 грн.(1.д) = 11,90 грн;

З 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (15,5%)= 41деньХ 0,32 грн.(1.д) = 13,12 грн;

З 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (15 %)= 41днів Х 0,31 грн.(1.д) = 12,17 грн;

З 28.10.2016 р. по 13.04.2017 р. (14 %)= 167днівХ 0,29 грн.(1.д) = 48,43 грн;

З 14.04.2017 р. по 25.05.2017 р. (13 %)= 41 днів Х 0,27 грн.(1.д) = 11,07 грн;

З 26.05.2017 р. по 26.10.2017 р. (12,5 %)=154днівХ0,26 грн.(1.д) = 40,04 грн;

З 27.10.2017 р. по 14.12.2017 р. (13,5%)=49днів Х 0,28грн.(1.д) = 13,72 грн;

З 15.12.2017 р. по 25.01.2018 р. (14,5%)=42дніХ 0,30 грн.(1.д) = 12,60 грн;

З 26.01.2018 р. по 01.03.2018 р. (16 %)= 35днів Х 0,34 грн.(1.д) = 11,90 грн;

З 02.03.2018 р. по 12.07.2018 р. (17%)= 133дні Х 0,36 грн.(1.д) = 47,88 грн;

З 13.07.2018 р. по 06.09.2018 р. (17,5 %)= 55днівХ 0,37 грн.(1.д) = 20,35 грн;

З 07.09.2018 р. по 25.11.2018 р. (18 %)= 78 днів Х 0,38 грн.(1.д) = 29,64 грн;

А всього процентів, які підлягають стягненню 364,76 гривень

Щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процента складова), то така вимога про стягнення є безпідставною, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було.

Згідно до частини другої ст.. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1698 грн. 43 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.11.2012, яка складається з: 764.49 грн. тіло кредиту; 933.94 грн. нараховано відсотків за користування кредитом.

Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст..617 ЦК України судом не встановлено.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст.. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог / 7,44 % від 1762 грн./, що становить 131.09 грн.

На підставі ст.ст. 207, 638, 1048, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за договором № б/н від 09.11.2012 року у розмірі 1698 грн. 43 коп.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в сумі 131.09 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі, протягом 30 днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков