пр. № 2/759/6805/19
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

11 листопада 2019 року м.Київ суддя Святошинського районного суду м.Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 року ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 . В якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики (безпроцентний) від 25.12.2009 р. з урахуванням коригування згідно договору у сумі 1 848 680 грн. та сплачений судовий збір. До погашення позики ОСОБА_2 за договором позики від 25.12.2009 року заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31194180, який на праві власності належить ОСОБА_2 .

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до п. 2, п. 6, п. 7 ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; п. 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову; п. 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Водночас, суд наголошує на тому, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову мають бути зазначені з урахуванням вимог ст.154 ЦПК України.

Разом з тим, заява про забезпечення позову, подана позивачем, не містить відомостей, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пунктах четвертому, шостому постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Заявляючи вимоги про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31194180, який на праві власності належить ОСОБА_2 , як зазначено в заяві, однак витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2018 року не доводить наявності права власності у відповідача на день звернення до суду з позовом. Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову, як то є заборона органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно. Що належить відповідачу вважає позовною вимогою.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача законодавцем на сторону позивача покладений обов`язок надати суду докази наявності у відповідача такого майна або коштів, чи відкритих у банківських установах рахунків тощо.

Судом звернуто увагу, що в доданих до заяви про забезпечення позову матеріалах відсутня інформація про власника предмета забезпечення позову (п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України).

Враховуючи інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких підлягають обмеженню й можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд позбавлений можливості за відсутності інформація про власника предмета забезпечення позову, надати оцінку співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а отже і застосувати такі заходи.

А відтак, слід дійти висновку, що суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення боргу за борговою розпискою, оскільки це порушує норми ЦПК України та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією України та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про неможливість забезпечення позову у спосіб, що заявлений позивачем, а саме: шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31194180.

Позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Спір підвідомчий та підсудний Святошинському районному суду м. Києва.

Підстави для залишення без руху або повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені ЦПК України, відсутні.

Під час відкриття провадження у справі суддя вирішив, що розгляд справи слід проводити в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 19, 174, 178 - 181,187, 258, 274, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики та відкрити провадження у цивільній справі.

У задоволенні заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31194180 - відмовити.

Розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали. Відзив та додатки до нього направляються відповідачем до суду з доказами відправлення відзиву та доданих до нього додатків до інших учасників справи (позивача, третьої особи), а також направляються до інших учасників справи ( позивача, третьої особи осіб).

Третя особа має право подати пояснення щодо позову в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі і який складає п`ятнадцять днів від дня отримання позову, а щодо відзиву - протягом десяти днів від дня його отримання, які направляються до суду з доказами відправлення відзиву та доданих до нього додатків до інших учасників справи (позивача, відповідача), а також направляються до інших учасників справи ( позивача, відповідача).

Учасники справи повинні подати докази на які вони посилаються у відповідності до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Викликати сторони у підготовче судове засідання на 12.40 год. 02.03.2020р. до Святошинського районного суду м. Києва (01032, м.Київ, вул. Жилянська, 142 зал.№ 7).

Інформація про рух справи може бути отримана на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://sv.ki.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження може бути подана лише з підстави порушення правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя І.Ю.Миколаєць