ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/782/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 312000000 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розлянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Позарецької С.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 16 березня 2016 року він є власником однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

12 вересня 2018 року КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» видало позивачеві довідку №14/581 про те, що станом на 01 вересня 2018 року він має заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води по вказаній квартирі в сумі 32 107,06 грн., в т.ч. судові витрати в сумі 3496 грн. 77 коп.

З таким розміром заборгованості позивач категорично не погоджується і 18 вересня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про списання боргів попереднього власника даної квартири і проханням зробити детальний перерахунок заборгованості за кожну послугу.

01 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача з проханням припинити постачання тепла та гарячої води до квартири, але відповідач дані заяви проігнорував.

Позивач зазначає, що до придбання даної квартири він не являвся споживачем послуг і не брав на себе зобов`язань по сплаті старих боргів попереднього власника. Вказує, що не просить відповідача списати (простити) йому борг, а просить лише виключити з його рахунку чужу заборгованість, що не позбавляє можливості відповідача звернутися до попереднього власника квартири із позовом про погашення спірної заборгованості.

Просив суд визнати безпідставною нараховану ОСОБА_1 заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води квартири за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що виникла за період до 16 березня 2016 року; зобов`язати КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» зробити перерахунок заборгованості позивача; зобов`язати КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» анулювати суму заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води квартири за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що виникла за період до 16 березня 2016 року; стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, як постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що у судовому засіданні представник відповідача заявив про відсутність претензій до позивача, а з приводу заборгованості звернеться до суду за судовим наказом до попереднього власника квартири.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Згідно з частиною 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по наступних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2040, та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №82663599, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 12 вересня 2018 року №14/581, особовий рахунок 40506042, виданої КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 станом на 01 вересня 2018 року абонент має заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 32 107,06 грн., в тому числі судові витрати в сумі 3 496,77 грн.

Крім того, позивач надав суду заяву від 18 вересня 2018 року, адресовану директору КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», в якій просив списати з нього борги попереднього власника квартири за адресою АДРЕСА_1 .

У заяві від 01 листопада 2018 року, адресованій директору КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», ОСОБА_1 просив припинити з 01 листопада 2018 року постачання тепла та гарячої води до однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до судового наказу від 18 травня 2016 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, із ОСОБА_2 (попереднього власника квартири) стягнуто на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 станом на 01 квітня 2016 року в сумі 18 547 грн. 75 коп., інфляційні збитки в сумі 1 050 грн. 52 коп., 3% річних в сумі 187 грн. 89 коп., а всього 19 786 грн. 16 коп. і судовий збір 689 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2018 року визнано недійсним з моменту вчинення договір від 16 березня 2016 року купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , здійснену на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 березня 2016 року.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

На час укладення договору купівлі-продажу квартири 16 березня 2016 року борг попереднього власника квартири ОСОБА_2 був стягнутий на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» станом на 01 квітня 2016 року.

Крім того, позивач на даний час не є власником квартири АДРЕСА_2 , поскільки рішенням суду договір купівлі-продажу квартири визнаний недійсним.

З вказаного випливає, що права позивача не були порушені.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді