ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/3565/19

провадження № 22-ц/4809/1269/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Кіселика С. А.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксана Анатоліївна, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 рокуу складі судді Павелко І. Л. і

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни та Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни від 18 лютого 2019 року (індексний номер: 45574052) про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Позовна заява мотивована тим, що рішення державного реєстратора є неправомірним, адже прийняте щодо майна, яке заборонено стягувати відповідно до ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Разом з позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки на даний час власником вищезазначеної квартири є ПАТ «Укрсоцбанк» та від його представників надходять пропозиції щодо добровільного виселення із даної квартири з метою її продажу банком, існує загроза відчуження нерухомого майна іншим особам.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в частині поновлення прав позивача на спірне майно.

В апеляційній скарзі адвокат Луньова Анна Геннадіївна, яка представляє інтереси АТ «Укрсоцбанк», просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року по справі № 404/3565/19 про забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального та матеріального права.

Зокрема, судом не мотивовано той факт, що спірне нерухоме майно може бути відчужене на користь інших осіб та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, є неспівмірним заходом забезпечення позову та порушує право АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателя, наданого йому як Законом України «Про іпотеку» так і умовами Іпотечного договору.

Окрім того, суд прийняв заяву позивача про забезпечення позову в порушення норм процесуального права, адже в заяві не було пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Іванова І. А., яка представляє інтереси ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

В апеляційній скарзі представник АТ «Укрсоцбанк» адвокат Луньова А. Г. просила розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з наявності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в частині поновлення прав позивача на спірне майно.

Такі висновки суду першої інстанції суд визнає законними й обґрунтованими, вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також унеможливити ефективний захист прав чи інтересів позивача.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Тобто предметом спору є квартира, а позивач оспорює правомірність набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, в якій він проживає.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач - АТ «Укрсоцбанк», як власник спірної квартири, може розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.

За таких обставин, заборона АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження спірної квартири для забезпечення даного позову є правомірною.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що забезпеченням позову порушуються права АТ «Укрсоцбанк» судом не приймаються до уваги, оскільки ст.158 ЦПК України передбачає підстави скасування заходів забезпечення позову, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, а також у разі їх задоволення.

Задоволення заяви про забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження цим майном, а лише обмежує його у здійсненні деяких дій на певний період.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними з позовними вимогам позивача є безпідставними, оскільки предметом спору є квартира і відповідач, як власник, може у будь який час відчужити майно, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення і не вжив заходів зустрічного забезпечення позову.

Не дослідження судом першої інстанції питання вжиття заходів зустрічного забезпечення не призвело до неправильного вирішення заяви.

Гарантія виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечена іпотекою нерухомого майна.

Обов`язкові підстави для застосування зустрічного забезпечення судом, передбачені ч.2 ст.154 ЦПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідач за наявності підстав, не позбавлений права заявити клопотання про зустрічне забезпечення позову (ч. 6 ст. 154 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06.08.2019.

Головуючий суддя С.І. Мурашко

С. М. Єгорова

С. А. Кіселик