Справа № 183/2513/19
№ 2/183/2390/19
31 липня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді - Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання - Спіциної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 2014 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 7 укладеного договору було передбачено, що у будинку не зареєстровані і не проживають будь-які особи, в тому числі малолітні і неповнолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи, які б мали право на користування будинком.
У вересні 2017 року вона разом зі своїми дітьми зареєструвалася у вищезазначеному будинку, однак 26 березня 2019 року, отримавши довідку про склад сім`ї, їй стало відомо про те, що у будинку зареєстрована невідома їй особа - ОСОБА_3 , що є відповідачем у справі.
Позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_3 фактично у будинку з моменту його придбання нею, не проживає, житловим приміщенням не користується, не є його власником, членом її сім`ї або користувачем, також у будинку відсутні будь-які речі відповідача.
Позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, у зв`язку з чим, просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 24-25).
Ухвалою суду від 31 липня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 41).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вона набула на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18 вересня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а позивач ОСОБА_1 купила зазначене нерухоме майно.
Право власності позивача також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27003027 від 18 вересня 2014 року (а.с. 6-7, 8).
Встановлено, що продавець за договором ОСОБА_4 06 березня 2007 року придбала у ОСОБА_5 вищезазначений житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 1-474 (а.с. 18 зворот).
У відповідності до п. 7 договору купівлі-продажу від 18 вересня 2014 року, ОСОБА_4 стверджувала, що у будинку не зареєстровані і не проживають будь-які особи, в тому числі малолітні і неповнолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи, які б мали право на користування будинком.
Судом установлено, що у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є відповідачем у справі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1322 від 26 березня 2019 року (а.с. 9).
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно)і яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право вимагати усунення порушень її прав, як власника нерухомого майна.
На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Право користування спірним жилим приміщенням у ОСОБА_3 було похідним від права власності ОСОБА_5 , як члена його сім`ї на житловий будинок, а тому, у відповідності до ст. 150 Ж України, він мав право користуватися ним для проживання.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також і відповідним актом, складеним головою квартального комітету № 19 м. Новомосковськ в присутності сусідів (а.с. 10).
ОСОБА_5 розпорядившись нерухомим майном (продавши будинок ОСОБА_4 ), втратив право власності на неї, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, крім того право користування житловим будинком членів сім`ї ОСОБА_5 також було втрачено, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і відповідач повинен бути визнаний таким. що втратив право користування спірним житлом.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 768,40 грн.
В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Сторони у справі:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький