Справа № 303/7924/19
номер рядка стат.звіту - 43
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

16 грудня 2019 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гутій О.В., розглянувши позовну заяву 303/7924/19 Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» до Компанії «AGAT & D» LTD, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа компанія ГСХ Трейдмаркс Лімітед про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» звернулося до суду з позовом до Компанії «AGAT & D» LTD, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа компанія ГСХ Трейдмаркс Лімітед про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1ст.19 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Так, за змістом пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України (в редакції Закону № 2147-VIII) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у Постановах від 02 жовтня 2018 року по справі за №910/1733/18, від 20 листопада 2019 року по справі № 360/1908/15-ц.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що 01.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» та Компанією «AGAT & D» LTD укладено контракт № 03/2012 -ILI про поставку позивачем відповідачу лікеро-горілчаних виробів під торговельними марками «Хортиця», «Медовуха», «Мороша» та «Blagoff».

12.12.2017 року між Компанією ГСХ Трейдмаркс Лімітед, ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» та Компанією «AGAT & D» LTD було укладено угоду «1 про діяльність в якості дилера.

12.12.2017 року між ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», Компанією ГСХ Трейдмаркс Лімітед та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання Компанією «AGAT & D» LTD зобов`язань за угодою було укладено договір поруки № 1/п.

Відповідно до умов вищезазначеного договору поруки ОСОБА_3 поручилась за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, передбачених п.п. 3.2., 1.3.1, 4.2, 4.3, 4.4., 4.5, 4.8.2., 6.1., 8.3. Угоди.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Отже, позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів з вимогами, пов`язаними з виконанням господарських угод та укладеного для забезпечення їх виконання договору поруки, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження за вищевказаним позовом слід відмовити, при цьому позивачу роз`яснюється його право на звернення з вищевказаним позовом в установленому законом порядку в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.19, 186, 353, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.. 20 ГПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі 303/7924/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» до Компанії «AGAT & D» LTD, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа компанія ГСХ Трейдмаркс Лімітед про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Гутій