Справа № 502/911/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 грудня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 10.05.2019 року з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 802 576 гривень 81 копійка. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00732574 від 14.08.2015 року ОСОБА_1 виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу (надалі Договір), що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідач згідно умов договору отримала від Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки «Hyundai», модель «Accent RB 1.4 Classic AT 4 DR», рік випуску: 2014, тип транспортного засобу: седан/ліфтбек. № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та зобов`язалась сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконання договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених в додатку № 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк».

В порушення умов договору ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 04.01.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за фактичний строк користування предметом лізингу складає 802 576 гривень 81 копійка, яка складається з: - 251 447, 50 гривень, заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; - 159 779, 38 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; - 26 786, 87 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; - 284 475, 40 гривень, заборгованість з пені; - 41 631, 63 гривень, заборгованість за страховою винагородою, а також штрафи у розмірі 250, 00 гривень (фіксована частина) та 38 206, 03 гривні (змінна частина), у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача по справі вищевказану заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала.

На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

14.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент Банк» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу АВ00А +00732574. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідач згідно умов договору отримала від Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки «Hyundai», модель «Accent RB 1.4 Classic AT 4 DR», рік випуску: 2014, тип транспортного засобу: седан/ліфтбек. № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та зобов`язалась сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконання договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених в додатку № 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Акціонерне товариство «Акцент - Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічним акціонерним товариством «Акцент - Банк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» на Акціонерне товариство «Акцент - Банк», що підтверджується копією Статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК.

Відповідно до ст. 806 ЦК України та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Істотними умовами договору у відповідності до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» є: предмет лізингу; строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 16 цього закону встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме передав у платне користування предмет лізингу, а саме автомобіль, вартість якого становить 299 800,00 гривень, що підтверджується специфікацією та актом приймання-передачі транспортного засобу.

У порушення норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

З позовної заяви вбачається, що відповідно до розрахунку банку відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором фінансового лізингу, в результаті чого станом на 04.01.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за фактичний строк користування предметом лізингу складає 802 576 гривень 81 копійка, яка складається з: - 251 447, 50 гривень, заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; - 159 779, 38 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; - 26 786, 87 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; - 284 475, 40 гривень, заборгованість з пені; - 41 631, 63 гривень, заборгованість за страховою винагородою, а також штрафи у розмірі 250, 00 гривень (фіксована частина) та 38 206, 03 гривні (змінна частина).

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Окрім цього, щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованість з пені у розмірі 284 475, 40 гривень, а також штрафів у розмірі 250, 00 гривень (фіксована частина) та 38 206, 03 гривень, суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, за таких обставин нарахування Банком одночасно пені і штрафу здійснено з недотриманням положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення.

В той же час, оскільки представник позивача не довів необхідності стягнення з відповідача штрафу чи пені, та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафів у розмірі 250, 00 гривень (фіксована частина) та 38 206, 03 гривні (змінна частина).

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором фінансового лізингу від 14.08.2015 року в загальній сумі 764 120, 78 гривень, яка складається з: - 251 447, 50 гривень, заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; - 159 779, 38 гривень, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; - 26 786, 87 гривень, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі; - 284 475, 40 гривень, заборгованість з пені; - 41 631, 63 гривень, заборгованість за страховою винагородою.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 89, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 625, ЦК України, Законом України « Про фінансовий лізинг», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, рахунок № НОМЕР_4 ), заборгованість станом на 04 січня 2019 року за договором фінансового лізингу АВ00А +00732574 від 14.08.2015 року в розмірі 764 120 (сімсот шістдесят чотири тисячі сто двадцять) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», (), судовий збір у розмірі 12 038 (дванадцять тисяч тридцять вісім) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос