Справа № 524/7431/19
Провадження № 2-з/524/100/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Гірник» до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Віолан» про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Гірник» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Віолан» про відшкодування матеріальної шкоди.

Одночасно з пред`явленим позовом позивачем подано заявупро забезпечення позову. Вважають, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Ухвалою від 30.10.2019 року відкрито провадження у справі.

Враховуючи, що по справі відкрито провадження, справа підсудна Автозаводському районному суду м.Кременчука, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд відзначає, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що відповідачем вчиняються дії щодо відчуження належного йому майна, а також доказів, які б підтверджували те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є власником автомобіля ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд вважає, що заява ПрАТ «Гірник» задоволенню не підлягає.

Роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права повторного звернення із заявою про забезпечення позову в межах ціни позову, проте така заява має відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Гірник» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С.Предоляк