Справа № 617/118/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.,
за участю секретаря Черниш О.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, до матеріалів справи додано клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 58).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, в тому числі і на сайті «Судової влади України».
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
29.01.2019 року вказана позовна заява надійшла до Вовчанського районного суду Харківської області, та розподіл судової справи здійснено не було у зв`язку з відсутністю суддів.
06.02.2019 року здійснено повторних розподіл вказаної справи, справа розподілена судді Глоба М.М.
Ухвалою судді від 07.02.2019 року відкрито провадження по справі у спрощеному позовному порядку.
08.02.2019 року судом спрямовано письмовий запит до Вовчанської міської ради Харківської області для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 20.02.2019р.
09.04.2019 року судом розміщено на офіційному сайті суду оголошення про розгляд справи.
09.04.2019 року судом спрямовано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надійшов до суду 25.04.2019р.
26.07.2019 року судом здійснено електронний запит з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для виявлення майна відповідача, відповідь на який надано до суду 26.07.2019р.
Ухвалою суду від 26.07.2019р. вказану справи передано до розгляду до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
16.08.2019 року вказана справа надійшла за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.
20.08.2019 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 20.08.2019р.
Ухвалою судді від 20.08.2019р. вказану справу прийнято до провадження судді, та здійснено виклик відповідача також на сайті судової влади України.
Матеріали справи містять заяву у якій зазначено, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ОСОБА_2 та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.
08.01.2016 року Банк звернувся до Вовчанської державної нотаріальної контори з претензією кредитора і порядку ст. 1281 ЦК України.
18.12.2018 року на адресу Банку надійшов лист від Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 28.01.2016р., в якому зазначено, що вказана претензія банку була зареєстрована, інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило, та про видачу свідоцтва про право на спадщину буде повідомлено додатково.
29.10.2018 року Банк надіслав лист-претензію відповідачу, в якому повідомив про наявну заборгованість за кредитним договором.
Судом встановлено, що відповідач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, або відмову від неї після смерті ОСОБА_2 , та свідоцтво про право на спадщину не отримував.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК Укораїни).
Об`єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
При цьому, у разі пропуску строку для прийняття спадщини для спадкоємців передбачається цивільно-правова відповідальність, яка полягає у позбавленні їх права на прийняття спадщини.
В свою чергу, згідно із ч. 1ст. 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ст. 1281 ЦК України).
Невиконання спадкоємцем вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відповідно достатті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Сплив визначенихстаттею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року при розгляді справи № 522/407/15-ц.
Відтак, до правовідносин сторін підлягають застосування положення статті 1282 ЦК України.
Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
У Цивільному кодексі України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої.
Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.
Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.
Під час вирішення питання процесуального правонаступництва сторони у справі спадкоємцем померлого спадкодавця суди мають з`ясовувати коло спадкоємців, обсяг матеріального правонаступництва для вирішення спору. При цьому підлягають врахуванню особливості, передбачені правилами статті 1282 ЦК України щодо об`єму успадкованого майна та співмірності вимог кредитора вартості частки в успадкованому майні спадкоємця, який відповідає перед кредитором лише у межах вартості прийнятої спадщини. Спадкоємець успадковує разом з правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 468/2121/14-ц.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач покликається на те, що відповідач є спадкоємцем позичальника ОСОБА_2 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, в яких місцем реєстрації останніх зазначено: АДРЕСА_1 . Однак, на даний час відповідач по справі не зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади м. Харкова та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ст. 129 Конституції України, реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Таким чином, дійсне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після нього, позивачем не встановлено. Матеріали справи будь-яких обставин, пов`язаних із з`ясуванням кола спадкоємців та прийняття ними спадщини не містять.
Реєстрація боржника та відповідача за однією адресою відповідно до наданих копій паспортів станом на 10.03.2010 року (про що значиться відмітка банку на копії паспорта відповідача ОСОБА_1 , а.с. 40) та те, що померлий та відповідач є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не є безумовними підставами для висновку про обов`язок відповідача задовольнити вимоги кредитора. Крім того, відповідно до інформацію з Державного реєстру речових прав, квартира на праві приватної спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 (померлий позичальник). Доказів того, що хтось із спадкоємців прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 не надано, оскільки померлий значиться як співвласник вказаної квартири, та ніхто з співвласників у вказаній квартирі не зареєстрований (а.с. 94).
Наведеним вище спростовуються доводи позивача про те, що відповідач прийняв спадщину боржника, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому він має відповідати перед кредитором.
Враховуючи такі відомості,які містять протилежні дані, беззаперечно вважати, що відповідач на час смерті спадкодавця проживав разом з ним не можна.
Доказів щодо наявності майна, яке є спадковою масою, та в межах якого має відповідати спадкоємець та за рахунок якого можливо задовольнити вимоги Банку не надано.
Суд, дотримуючись принципу диспозитивності розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази.
Обов`язок доведення обставин на які особа посилається, як на підставу своїх вимог покладається саме на цю особу.
Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позову, а тому суд відмовляє в його задоволенні в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок самого позивача.
Керуючись ст.ст. 3,4, 12, 76, 306, 263-265 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Судові витрати компенсувати за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2019 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ