Справа № 716/1574/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності подружжя.

В обґрунтування позову посилається на те, що в період із 09.05.1982 по 08.09.2006 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 . Від спільного проживання в них народилося троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.09.2006 за рішенням Заставнівського районного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано.

За час спільного проживання ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6 за спільні кошти та спільними силами побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Будівництво вказаного будинку розпочато в квітні 1986 року, а в травні 1990 року завершено будівельні роботи та вони спільною сім`єю почали проживати в ньому.

На підставі рішення виконкому Заставнівської міської ради народних депутатів №2/1 від 23.02.1993 було видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий дім від 23.02.1993 на ім`я ОСОБА_6 , згідно якого останній набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 60 СК України, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного зарбітку(доходу). Виходячи з наведене, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних частках, тобто по 1/2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_6 не залишав, а тому відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У зв`язку із смертю співвласника спільного майна у позивача виникла потреба у визначенні часток у спільному будинковолодінні.

На цій підставі позивач ОСОБА_1 , враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 об"єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; визначити, що частки

співвласників у власності майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 становить по 1/2 частці будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , що складається із: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 160,80 кв.м., житловою площею 62,30 кв.м.; літньої кухні під літ.»Б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; сараю літ. «Д», вбиральні під літ. «Ж»; огорожі під №1; воріт під №2-2 та припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про визнання позову та прохання розглянути справу у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, приймаючи визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі із 09.05.1982 по 08.09.2006. Вказане вбачається із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.13).

Від спільного проживання в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказане вбачається із копій свідоцтв про народження (а.с.16, 20).

30.03.2006 рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 розірвано. 08.09.2019 складено актовий запис №149 про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище чоловіку присвоєно « ОСОБА_10 », дружині « ОСОБА_11 ». Вказане вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії свідоцтва про шлюб (а.с.13-14).

За час спільного проживання позивача ОСОБА_1 з колишнім чоловіком ОСОБА_6 , за спільні кошти та спільними силами було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконкому Заставнівської міської ради народних депутатів №2/1 від 23.02.1993, було видано «Свідоцтво про право особистої власності на житловий дім» на ім`я ОСОБА_6 , згідно якого він набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.37).

Із довідки Заставнівського РБТІ вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано в Заставнівському районному бюро технічної інвентаризації. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23.02.1993 ОСОБА_6 є його власником (а.с.42).

02.03.2019 ОСОБА_6 , який являвся власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 помер. Вказане вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 05.03.2019 (а.с. 22).

Заповіту ОСОБА_6 не залишав, а тому відкрилася спадщина за законом .

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,

у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є діти: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

До складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 входить належна йому частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , як спільного майна подружжя.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи наведене, та на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

В пункті 17 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, зазначено, що розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)).

Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 був набутий подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за час шлюбу та на праві спільної сумісної власності належить сторонам, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, однак визначити в позасудовому порядку розмір частки в даному будинковолодінні не можливо через смерть ОСОБА_6 , а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину лише після визначення в судовому порядку частки померлої особи у спільному сумісному майні, відповідачі позов визнали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначивши, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становлять по Ѕ частці у вказаному будинковолодінні, припинивши право спільної сумісної власності на нього .

Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 03.12.2019 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 13.12.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 13.12.2019 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 70 СК України, ч.1,3 ст. 368, ст.372, 1226, 1258,1261 ЦК України, ст.ст. 206, 235, 247, 259, 263 265, 268, 273,354- 355 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 об"єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визначити, що частки співвласників у власності майна подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 становлять по 1/2 частці будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , що складається із : житлового будинку під літ. «А» загальною площею 160,80 кв.м., житловою площею 62,30 кв.м.; літньої кухні під літ.»Б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; сараю літ. «Д», вбиральні під літ. «Ж»; огорожі під №1; воріт під №2-2.

Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.12.2019

Суддя О. Пухарєва