Єдиний унікальний номер 725/2293/19
Номер провадження 2/725/319/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.

за участю:

секретаря судового засідання - Кочут М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА», місце знаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 70А, про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Зазначав те, що 08.12.2018 року о 01год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Головній,77, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mazda CX-7» державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної швидкості руху та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Merсedes-Benz C220CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 який рухався попереду.

В даній ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

По даному факту було відкрито кримінальне провадження, внесене 14.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та яке закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, проте, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.03.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

У зв`язку із чим завдано автомобілю позивача марки «Merсedes-Benz C220CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 механічних пошкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку відшкодувати шкоду, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 майнову шкоду завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 70571,00 гривень, моральну шкоду в розмірі - 20000,00 гривень, судові витрати в розмірі - 1536,80 гривень, витрати за проведення експертного дослідження автомобіля в розмір - 1320,00 гривень та витрати потрачені на правничу допомогу в розмірі - 12750,00 гривень.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03.05.2019 року, проведення підготовчого засідання призначено на 10 год. 00 хв. 10.06.2019 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

26.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому, зазначив, що вважає позов безпідставним та таким що суперечить нормам матеріального права, виходячи з наступного. Стверджує, ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, оскільки на момент ДТП була застрахована страховим полісом №АМ4085147 в ПрАТ СК «УНІКА», а отже у даних правовідносин є декілька видів зобов`язань. Тому ОСОБА_1 в першу чергу керуючись останньою судовою практикою повинен був подати позов до страховика Моторного (транспортного) страхового бюро України. Водночас докази про те, що позивач попередньо звертався з заявою до ПрАТ СК «УНІКА» в матеріалах позовної заяви відсутні. Щодо вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди, зазначає, що позивач не надав жодного доказу яких саме моральних страждань він зазнав, для встановлення наявності або відсутності ознак заподіяння особі моральної шкоди необхідний висновок експерта, який в матеріалах справи відсутній, на підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

04.09.2019 року від представника відповідача ПрАТ СК «УНІКА» надійшов відзив на позовну заяву у якому, зазначив, що між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «УНІКА» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4085147. 08.12.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобі ОСОБА_2 , однак позивач із заявою про відшкодування завданих збитків до страхової компанії не звертався, а тому право позивача на відшкодування збитків з боку страхової компанії не порушено, більше того правові підстави для виплати коштів позивачу з боку страхової компанії не настали. Представник страхової компанії неодноразового намагався врегулювати справу в добровільному порядку однак з представником позивача було втрачено контакт. Щодо відшкодування моральної шкоди, зазначає, що відшкодування моральної шкоди страховою компанією в даному випадку не передбачено спеціальним законом. Просив суд врахувати відзив та справу розглядати у його відсутність.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

До початку розгляду справи по суті представник позивач подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Представник відповідача до початку розгляду справи по суті подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації

Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.03.2019 року, 08.12.2019 р. о 01 год.00 хв. в м. Чернівці по. вул. Головній, 77, трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), між автомобілем марки «Mazda CX-7» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобілем позивача марки «Merсedes-Benz C220CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.03.2019 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно до висновку авто-товарознавчого дослідження №518 від 28.03.2019 року вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки «Merсedes-Benz C220CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 складає в розмірі - 70571,00 гривень, та відновлювати даний автомобіля являється економічно не доцільним.

Відповідно до рахунку ремонтної калькуляції № 1061 від 27.03.2019, зазначена загальна сума ремонтних робіт у розмірі 365005,26 гривень.

У заключенні виписки з історії хвороби позивача №16827/1171зазаначено, наявність у позивача вираженої синусової тахікардія, на момент огляду травматичних ушкоджень, кісткової патології та гострої хірургічної патології не виявлено.

Згідно висновку експерта №87мд ОСОБА_1 виставлений діагноз «Забій шийного відділу хребта» при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається, як не підтверджений об`єктивними клінічними даними.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст.4 Закону України « Про страхування», страхування можуть бути особистим, майновим та страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями 999 ЦК України та ст. 6,7 Закону України « Про страхування» страхування може бути добровільним та обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Відповідно до ч.1,2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, в якій дається обґрунтування ст. 1194 ЦК України згідно з якою, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтею 993 ЦК України та 27 Закону України «Про обов`язкове», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 року, № 3470, здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984, розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Дослідивши, наведені письмові докази вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до страховика заподіювача шкоди із відшкодуванням шкоди завданої йому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якого згідно договору обов`язкового страхування є обов`язок виплати страхові коштів у такому випадку, виходячи з цього суд приходить до висновку, що заподіювач шкоди ОСОБА_2 не є належним відповідачем, оскільки в такому випадку це б суперечило меті інституту страхування.

Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст., 386,396,1166,187,1188,1194 ЦК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА», місце знаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, б. 70А, про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко