КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/5238/19-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_1 провидачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою, де просили видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , яким протягом 6 місяців визначити йому заходи тимчасового обмеження прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання ( перебування ) заявників за адресою: АДРЕСА_1 ;

усунути перешкоди у користуванні майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом приватної власності заявників;

заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання ( перебування ), навчання, роботи, інших місць частого відвідування заявників;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявників, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

заборонити вести листування, телефонні переговори з заявниками або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що з ОСОБА_1 заявник - ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2014 року.

Від подружнього життя мають доньок - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є заявниками по даній справі.

Заявники зазначають, що після розлучення зазначеного подружжя, почали виникати сварки з ініціативи ОСОБА_1 , які переносилися в серйозні конфлікти, під час яких поведінка чоловіка ставала занадто агресивною.

Заявники зазнають постійного психологічного тиску, він погрожує їм фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_1 вчиняв сварки та погрожував фізичною розправою, а також пошкоджував меблі, автомобіль, у зв`язку з чим вони неодноразово зверталися з відповідними заявами до Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2019 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису задоволено частково.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_5 строком до 6 місяців, яким: заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання ( перебування ) з постраждалими особами - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

заборонено ОСОБА_1 наближатися до постраждалих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до місця проживання ( перебування ), навчання, роботи інших місць їх частого відвідування, а також особисто і через третіх осіб розшукувати їх;

заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що з огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, в тому числі, протиправні дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням, яке систематично чинить ОСОБА_1 щодо заявників,суд вважає, що існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, а тому заявники, як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви в частині заборони ОСОБА_6 перебувати в місці спільного проживання ( перебування) з постраждалими особами; наближатися до них, місця їх проживання ( перебування ), навчання, роботи інших місць частого відвідування, а також особисто і через третіх осіб розшукувати їх; вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_7 .

Вимоги заяви в частині усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом приватної власності заявників, а саме будинком під АДРЕСА_1 , не підлягають задоволенню, оскільки Розділом ІV ЦПК України визначено порядок розгляду справ окремого провадження, а тому, вимоги заявників щодо усунення перешкод в користуванні майном підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2019 року в частині задоволених вимог поданої заяви скасувати та ухвалити нове судове про залишення без задоволення цих вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2014 року ( а.с. 3-4 ).

Як вбачається з висновків по матеріалам перевірки від 11 липня 2019 року та 04 серпня 2019 року ДОП сектору превенції Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 05 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до працівників поліції в якій вказала, що колишній чоловік - ОСОБА_1 приходить до будинку в якому вона проживає з їх спільними доньками, поводить себе агресивно, вчиняє сварки, погрожує фізичною розправою ( а.с. 8-9 ).

Також, ОСОБА_4 29 липня 2019 року звернулася до поліції із заявою, в якій вказала, що приїхавши до будинку своїх батьків по АДРЕСА_1 , на власному автомобілі марки «Шевролет Авео», її батько ОСОБА_1 , навмисно пошкодив належний їй транспортний засіб, а саме: ліве та праве дзеркало заднього виду та передній бампер ( а.с.10-11).

01 серпня 2019 року начальником Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії АА № 018561, яким ОСОБА_1 заборонено наближатись до місця проживання заявників строком 8 днів ( а.с. 12 ).

З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 систематично вчиняє протиправні, насильницькі дії стосовно заявників, здійснює психологічний тиск, псує меблі, будує «барикади» якими перешкоджає доступ до будинку в якому проживають заявники, а також пошкодив автомобіль дочки ( а.с. 13 ).

Таким чином, враховуючи наведене та на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно зазначив, що зважаючи на встановлені обставини щодо наявності психологічного насильства, в тому числі, протиправні дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням, яке систематично чинить ОСОБА_1 щодо заявників,існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до переконання про часткове задоволення поданої заяви, зокрема, в частині заборони ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання ( перебування ) з постраждалими особами - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; наближатися до них, місця проживання ( перебування ), навчання, роботи інших місць їх частого відвідування, а також особисто і через третіх осіб розшукувати їх; вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_1 .

Окрім цього, заходи тимчасового обмеження права кривдника і покладення на нього обов`язків визначені місцевим судом в повній мірі відповідають положенням ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 5, 12, 13, 76-80, 263-265, 350-1-350-8 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення поданої заяви.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення в названій частині, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 129 Конституції України, ст.ст. 125, 269 КК України, ст.ст. 42, 43 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Посилання апелянта на те, що він не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин, що порушило його права та обов`язки, з точки зору другої інстанції, не є належною правовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки, будь-яких доказів на спростування встановлених місцевим судом обставин ним не надано під час апеляційного перегляду.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема, про те, що встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсності, ні він, ні його представник не визнавали факту порушення припису працівників поліції, даний припис він не порушував, 29 липня 2019 року невідома особа за місцем проживання нанесла йому легких тілесних ушкоджень, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновків місцевого суду щодо часткової обґрунтованості заявлених вимог та не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

Посилання апелянта в судовому засіданні про те, що даним приписом порушуються його права, зокрема, користування житловим будинком по АДРЕСА_1 , спростовується архівною довідкою №1505 від 16 серпня 2019 року ( а.с. 6-7 ) відповідно до якої він не є власником зазначеного будинку чи його частки.

Будь-яких інших доказів в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження його права власності чи користуванняв даний час на зазначений будинок чи його частку апелянтом не надано.

Доводи ж відзиву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на апеляційну скаргу ( а.с 118-120 ), зокрема, про те, що апеелянту було відомо про розгляд даної заяви, в судовому засіданні були досліджені всі наявні по справі докази, зазначений будинок є приватною власністю заявників, на переконання апеляційного суду, в повній мірі спростовують доводи апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд відповідно до ст. 127 ЦПК України вважає за необхідне продовжити строк для подачі відзиву на апеляцію, визначеного ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року ( а.с. 113-114 ), оскільки заявникине мали можливості своєчасно його подати ( а.с. 138, 139, 140 ).

Відтак, викладені у апеляційній скарзі доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_1 провидачу обмежувального припису - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура