Провадження № 2/234/3013/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

при секретарі Антоненко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/11940/19 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

до

ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

про зменшення розміру аліментів,

Обставини справи:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява вмотивована тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.06.2015 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини.

На даний час змінився його сімейний та матеріальний стан. Данні обставини не дають йому можливості сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця.

08.12.2015 року, він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час разом з ними проживає донька дружини- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час остання закінчила школу і поступає до вищого навчального закладу. Біологічний батько - ОСОБА_8 , не сплачує аліменти на утримання своєї доньки, тому позивач щомісяця витрачає частку своєї заробітної плати (в середньому 1500грн. на місяць) для забезпечення достатнього життєвого рівня ОСОБА_7 .

На теперішній час він працює в ТОВ «ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ» на посаді організатора з постачання. До цього він працював в ТОВ «ЕСТ». Крім того, він щомісяця відраховує аліменти колишній дружині ОСОБА_9 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1200 гривень щомісячно.

Крім того, згідно рішення Краматорського міського суду від 14.12.2016 року, він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частки свого заробітку на утримання своєї непрацездатної матері ОСОБА_11 . Певну частку своєї заробітної плати в розмірі 700 гривень він щомісячно віддає матері. Також він сплачує комунальні послуги та опалення за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Щомісяця на це він витрачає не менше ніж 700 гривень.

Вважає, що зміна матеріального становища платника аліментів, зміна його сімейного стану є достатньо суттєвою обставиною для зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частку всіх видів доходів щомісячно.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30.07.2019 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 30.08.2019 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2019 року зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2019 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю, просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надали письмові заперечення, із яких вбачається, що рішенням Краматорського міського суду від 22.06.2015 року по цивільній справі №234/4189/15-ц з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини.

В позові позивач вказує, що він добровільно сплачував визначений судом розмір аліментів і намагався не утворювати заборгованості по їх сплаті.

Вказане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки рішення суду він виконував через ВДВС м. Краматорська тобто в примусовому порядку.

Більш того, позивач у 2017 році звертався до Краматорського міського суду з аналогічним позовом з тим самим предметом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 .

За результатами розгляду позову про зменшення розміру аліментів Краматорським міським судом по справі було ухвалено рішення від 22.02.2018 року справа №234/9638/17, яким в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено в повному обсязі. Апеляційний суд своєю постановою від 02.05.2018р. залишив рішення Краматорського міського суду в силі.

Аналіз заперечень на позов, які надавав позивач при зверненні з позовом про стягненні аліментів у 2015 році (справа №234/4189/15-ц рішення від 22.06.2015 року), доводів апеляційної скарги позивача на вказане рішення суду, доводів позовної заяви позивача про зменшення аліментів на утримання дитини поданої у 2017 році (справа №234/9638/17 рішення від 22.02.2018 року) доводів апеляційної скарги позивача на вказане рішення суду, та позовної заяви, що є предметом розгляду спору в даному судовому провадженні дає можливість прийти до висновку, що в позивача не відбулось жодних змін сімейного та матеріального стану, або погіршення стану здоров`я з 2015 року до теперішнього часу, а саме:

1) в позові позивач вказує, що 08.12.2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим на його утриманні знаходиться донька його дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з ними, біологічний батько якої, ОСОБА_8 , не сплачує аліменти на її утримання, тому позивач повинен витрачати частку від свого прибутку в середньому 1500грн. на місяць на її утримання.

Вказаний пункт витрат позивач вказував у 2015 році, в 2017 році і станом на теперішній час, тобто втретє в обґрунтування погіршення свого матеріального стану. Однак до позову позивач не надав жодного доказу потреб ОСОБА_13 в матеріальному утриманні з його боку, доказів наявності будь-якого рішення суду про стягнення з батька ОСОБА_13 аліментів на її утримання, несплати батьком аліментів на її утримання, а також доказів того, що саме позивач надає дитині будь - яку матеріальну допомогу на її утримання та обґрунтування її фактичного розміру.

Крім того, в позові позивач вказує, що ОСОБА_13 станом на теперішній час є студенткою, доказів неотримання стипендії позивачем надано не було.

2) в позові позивач вказує, що 2000грн. на місяць він витрачає на утримання житла по АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своєю дружиною та її дитиною.

Даний пункт витрат позивач також приводить втретє в обґрунтування своєї позиції. В підтвердження викладеного долучає до матеріалів позову лише квитанції на оплату комунальних послуг, що надсилаються споживачам комунальними організаціями.

При цьому жодного доказу проживання за вказаною адресою, жодного доказу сплати ним особисто будь- яких витрат по утриманню вказаного житла позивач не надає.

3) в позові позивач вказує, що він отримує прибуток в розмірі 6638грн. на місяць, з якого він, виходячи з соціальних стандартів для працездатних осіб, в розмірі 2007грн. на місяць, повинен утримувати свою дружину ОСОБА_6 та її дитину, ОСОБА_7 , для чого йому потрібні грошові кошти в розмірі 2007 +2007 + 2007 = 6021грн.

Однак в обґрунтування вказаного, він не приводить жодного доказу відсутності в його дружини особистого заробітку, або знаходження її в безпорадному стані, в наслідок чого вона б перебувала на його утриманні.

В той же час, дружина позивача станом на теперішній час працює провідним бухгалтером в заводі «ЕМСС», та має стабільний високий прибуток.

4) в позові позивач вказує, що з зазначеного доходу він помісячно відраховує аліменти колишній дружині ОСОБА_9 на утримання їх малолітньої доньки, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в середньому складає 1200грн. на місяць.

Вказаний пункт витрат позивач приводить втретє з 2015 року. В обґрунтування до матеріалів справи позивач долучає квитанції про поштові перекази на ім`я ОСОБА_9 , з яких вбачається, що дані аліменти позивач переказує в добровільному порядку. Надані позивачем довідки про розмір доходу з місць його роботи підтверджують факт того, що примусово з позивача на користь ОСОБА_9 аліменти не утримуються. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_9 , або постанови державного виконавця про відкриття провадження про примусове стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання дитини позивачем також надані не були.

Вищевказане свідчить про відсутність жодних зобов`язань позивача в сплаті аліментів в примусовому порядку на утримання дитини на користь ОСОБА_9 .

Тобто позивач добровільно їх сплачує на утримання дитини саме в такому розмірі.

Доказів протилежного позивачем до суду не надано.

5) в позові позивач посилається, що на підставі рішення Краматорського міського суду від 14.12.2016 року (справа №234/9756/16-ц), а потім Ухвали Апеляційного суду від 14.02.2018 року він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини свого заробітку на утримання своєї непрацездатної матері ОСОБА_11 , що в середньому на місяць складає 700грн.

Під час розгляду позову позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини у 2017 році (справа №234/9638/17) позивачка дізналась про наявність рішення суду від 14.12.2016 року (справа №234/9756/16-ц), про стягнення з позивача на користь його матері, ОСОБА_11 , аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частки від видів його заробітку. Вказане рішення суду позивач долучив до справи в якості доказу в обґрунтування своєї позиції.

Позивачкою вказане рішення суду було оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, ухвалою якого апеляційна скарга була задоволена частково, та апеляційний суд, врахувавши наявність малолітньої дитини та обов`язок позивача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від видів його заробітку прибутку на її утримання, та враховуючи рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку до досягнення нашою дитиною повноліття (станом на теперішній час обов`язок позивача по сплаті даних аліментів відсутній, їх дитина досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ухвалив нове рішення, яким зменшив розмір аліментів на утримання його матері до 1/8 частки від всіх видів його заробітку доходу.

При цьому Краматорським міським судом при ухваленні рішення 22.02.2018 року по справі 234/9638/17 ухвала апеляційного суду була взята до уваги і позивачеві було відмовлено в зменшенні розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування сплати аліментів на користь своєї матері позивач надає чеки про грошові перекази на її ім`я. Вказані чеки свідчать про сплату аліментів на користь матері позивачем в добровільному порядку. Добровільний характер сплати аліментів підтверджується також довідками з місця роботи позивача, з яких вбачається відсутність сплати аліментів на користь матері в примусовому порядку.

6) В позові позивач вказує, що частку прибутку він повинен витрачати на сплату комунальних послуг та утримання житла за адресою своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_4 .

Вказаний пункт витрат позивач з 2015 року також приводить втретє, при цьому жодного доказу сплати ним вказаних витрат, їх розмір та обов`язок їх сплати він не приводить, що ставить під сумнів взагалі факт їх сплати позивачем.

7) посилання позивача на той факт, що 08.12.2015 року він одружився з ОСОБА_6 ніяким чином не погіршило його матеріальний стан порівняно з 2015 роком, коли Краматорський міський суд виніс рішення про стягнення з нього аліментів на її користь, оскільки у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 позивач проживав з 2014 року, що знайшло своє відображення в рішенні за 2015 рік.

Таким чином, вважає, що позивачем не надано жодного доказу зміни його сімейного чи матеріального стану, або стану здоров`я в бік погіршення, порівняно з 2015 роком, коли було увалено рішення про стягнення з нього аліментів на утримання нашої з ним доньки ОСОБА_14 , через що вважає його позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більш дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Рішенням Краматорського міського Донецької області від 22.06.2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.09.2015 року з позивача стягнуто аліменти на утримання відповідачки в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів щомісяця, до досягнення донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 31.03.2015 року. На теперішній час виплати припинені, у зв`язку із досягненням дитиною трьох річного віку.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.12.2016 року з позивача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_11 на її утримання у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на місяць, починаючи з 22.06.2016 року, та до зміни матеріального стану сторін.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2018 року, стягнуто з позивача на користь ОСОБА_11 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 22 червня 2016 року, до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Рішенням Краматорського міського суду від 22.02.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів (справа №234/9638/17) в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено в повному обсязі.

Апеляційний суд своєю постановою від 02.05.2018р. залишив рішення Краматорського міського суду без змін.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні з позовом про стягненні аліментів у 2015 році (справа №234/4189/15-ц рішення від 22.06.2015 року), доводів апеляційної скарги на вказане рішення суду, доводів позовної заяви позивача про зменшення аліментів на утримання дитини поданої у 2017 році (справа №234/9638/17 рішення від 22.02.2018 року) доводів апеляційної скарги позивача на вказане рішення суду, та позовної заяви, що є предметом розгляду спору на теперішній час, що в позивача не відбулось жодних змін сімейного та матеріального стану, або погіршення стану здоров`я з 2015 року до теперішнього часу.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б давали підстави вирішувати питання про зменшення розміру аліментів на утримання доньки. Посилання відповідача на те, що він сплачує комунальні послуги, допомагає матері та утримує іншу доньку, не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки: по-перше, існували і на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів; по-друге, не можуть вважатися обставинами, які свідчать про суттєву зміну матеріального стану позивача; по-третє, не мають впливати на матеріальне забезпечення дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 144, 263-265,ст.ст.180, 181,182, 183, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Данелюк