Справа № 442/4512/13 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/811/3/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

в липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 105,9 кв.м та житловою площею 55,1 кв.м на підставі ч.1 ст. 344, ст. 1264, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ст. 1272 ЦК України, витребувавши у відділі РАЦСУ Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відомості про актовий запис про смерть ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що проживала з ОСОБА_6 з 1993 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 однією сім`єю більше 12 років, вони вели спільне господарство, ОСОБА_5 здійснювала догляд за нею, оскільки ОСОБА_6 була особою похилого віку, сплачувала за неї комунальні послуги та доглядала за будинком, а тому вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України. В 2005 році ОСОБА_6 померла, вона понесла витрати на поховання, у зв`язку з відсутністю інших родичів. Після смерті ОСОБА_6 вона продовжувала проживати у цьому будинку та утримувати його в належному стані, хоча будинок був зареєстрований за ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17 березня 1972 року. Спадкове майно ОСОБА_6 складається з 1/2 ідеальної частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , друга половина належить її сину ОСОБА_1 , однак протягом 25 років по місцю проживання він не з`являвся та не утримував будинок в належному стані, місце його перебування невідоме. Після смерті спадкодавця вона продовжує проживати в житловому будинку, здійснює поточні ремонтні роботи, оплачує комунальні послуги, тобто, відкрито та добросовісно володіє цим будинком.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2013 року встановлено факт проживання однією сім`єю між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 105,9 кв.м. та житловою площею 55,1 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 до Дрогобицької міської ради про встановлення факту та визнання права власності відмовлено.

01 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернулась до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року за нововиявленими обставинами, якими вважає те, ОСОБА_1 на час ухвалення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 07 жовтня 2013 року та на час подання апеляційної скарги, не був ні власником, ні особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , його право не було порушеним, а тому були відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою ОСОБА_3 . Вважає вказану обставину нововиявленою, оскільки такі їй стали відомі під час розгляду справи 2442/5846/16-ц під час ознайомлення з матеріалами справи 26 лютого 2019 року. Просить рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року скасувати, апеляційне провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо задоволення заяви ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, перевіривши підставність заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктами 1-3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачені підстави для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частина 4 ст. 423 ЦПК України передбачає, що не є підставою для перегляду за ново виявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з ч.5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з роз`ясненнями п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 423 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Верховний Суд у постанові від 29.08.2018 року у псраві №552/137/15-ц зазначив, що нововиялвені осбсатвини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиялаеними обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також, якщо обставини, визначені ч.2 ст. 361 ЦПК України 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. При вирішенні питання про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст. 361 ЦПК 2004 року, ч.2 ст. 423 чинного ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як на нововиявлену обставину, ОСОБА_5 посилається на те, що ні на час ухвалення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 07.10.2013 року, ні на момент подачі апеляційної скарги, ні при відкритті апеляційного провадження, ні при ухваленні Апеляційним судом Львівської області рішення від 11.07.2016 року, апелянт ОСОБА_1 не був ні власником частини житлового будинку, ні особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , його право не було порушене, а відтак були відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження та скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі з тієї підстави, що до участі у справі не був залучений син спадкодавця, ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2013 року, суд апеляційної інстанції, як на одну із підстав для скасування цього рішення, зазначив те, що до участі у справі не був залучений спадкоємець першої черги за законом, син спадкодавця, ОСОБА_1 .

Зі змісту позовної заяви, з рішення суду першої інстанції вбачається, що звернувшись з позовом про визнання за ОСОБА_5 права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та на Ѕ частину житлового будинку за набувальною давністю, позивачка зазначила відповідачем лише Дрогобицьку міську раду Львівської області, хоча на момент пред`явлення позову їй достовірно було відомо про спадкоємця першої черги за законом, сина ОСОБА_6 - ОСОБА_1 , який є належним і відповідачем у даній справі, не зважаючи на те, чи прийняв він спадщину.

Крім цього, однією із повних вимог ОСОБА_5 є визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку за набувальною давністю, яка, як зазначила позивачка у позовній заяві, належала на праві власності ОСОБА_1 , однак позивачка знову ж таки не зазначила його відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тобто, залучення судом першої інстанції до участі у справі співвідповідача, заміна первісного відповідача належним відповідачем можлива лише за клопотанням позивача.

Матеріалами справи підтверджується те, що ще на момент пред`явлення позову, під час розгляду справи судом першої інстанції, розгляду справи судом апеляційної інстанції, позивачці ОСОБА_5 достовірно було відомо про те, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її син, ОСОБА_1 , що свідчить про те, що позивачці достовірно було відомо, хто є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_6 , однак таке клопотання ОСОБА_5 в суді першої інстанції не заявляла.

На думку колегії суддів, незалучення позивачкою до участі у справі, як відповідача, саме ОСОБА_1 , що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_6 , позбавило його, як сторони у справі, законного права оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2013 року, що спростовує доводи заяви ОСОБА_5 про неправомірність перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за апеляційної скаргою ОСОБА_1 .

Твердження заявника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_6 , оскільки на момент її смерті разом з нею не проживав і не звертався протягом шести місяців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не дають підстав вважати, що його права та законні інтереси оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області не були порушеними, оскільки він, як спадкоємець, не був позбавлений права звернутися до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

В подальшому, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.06.2016 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері у два місяці, а Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 14.03.2019 року, підтверджується, що з 07.03.2019 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за Дубровським Сергієм, що доводить те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2013 року стосувалося прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена заявником обставина не є нововиявленою обставиною, такою, що має істотне значення для вирішення спору, але не була і не могла бути відома заявнику, і така стосується питання застосування норм процесуального права, а відтак не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Неправильне застосування норм процесуального права не вважається нововиявленою обставиною, проте може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

За наведеного, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року слід відмовити через відсутність передбачених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року за нововиявленими обставинами - відмовити, рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.12.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.