Головуючий у 1 інстанції Гноєвой С.С.
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Гавриловой Г.Л.,

Лісового О.О.,

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про визнання наказу неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію, третя особа - Маріупольська первинні профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» ( далі - ПрАТ «МК «Азовсталь») про скасування наказу №190 тд від 29.08.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії. Обгрунтовував позов тим, що з 09 серпня 2007 року він працює у конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» розливником сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі. 29 серпня 2017 року наказом керівника ПрАТ «МК «Азовсталь» йому оголошено догану та він позбавлений 100% премії за липень 2017 року за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку - за відмову виконання змінного завдання 11.08.2017 року. Вважає наказ неправомірним, виданим з порушенням його трудових прав, оскільки він добросовісно виконує вимоги посадової інструкції 232-04-323-2014 розливника сталі 6 розряду. А завдання, яке йому було доручено 11 серпня 2017 року, не входить в його посадові обов`язки, не відповідає його кваліфікації, крім того, його виконання потягнуло б за собою порушення правил безпеки.

Також вказує на те, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулося без згоди профспілки з порушенням вимог ч. 2 ст. 252 КЗпП України, оскільки профспілка мотивовано та аргументовано відмовила в цьому адміністрації підприємства. Притягнення його до дисциплінарної відповідальності проведено відповідачем з порушенням вимог та строків, передбачених ст. 148 КЗпП України.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 190 тд від 29 серпня 2017 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премію за липень 2017 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивував обставинами, викладеними в позовній заяві: тим, що рішення профспілки про відмову у наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності обґрунтоване, оскільки позивачу доручили роботу, яка не входить до його посадових обов`язків. Крім того, позивач не був ознайомлений з розпорядженням про проведення таких робіт, з планом і графіком виконання робіт.

Судом першої інстанції взяв до уваги п.8 Державного стандарту професійної технічної освіти від 12.12.2015 року, і прийшов до хибного висновку про наявність у позивача професійних навиків для заміни футеровки підлогового покриття. Натомість доказів такого навчання позивача відповідачем не надано. А суд не надав оцінки поясненням позивача про відсутність у нього відповідних професійних навиків, і про те, що він не проходив навчання щодо робіт такого роду.

В посадові інструкції розливальника 6 го розряду проведення таких робіт не входить. Суд проігнорував ці обставини.

Суд не мотивував, чому вважав, що позивач навчався за програмою 8 Державного стандарту професійної технічної освіти від 12.12.2015 року.

Незаконно прийняв докази відповідача, які не відповідають вимогам діловодства в Україні - складені на російській мові. Оскаржений наказ також складений російською мовою.

Суд вирішив справу не об`єктивно, прийняв до уваги тільки позицію відповідача, а наданим позивачем доказам, в тому числі поясненням свідків, не надав належної оцінки.

На думку апелянта рішення суду не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про повне задоволення його вимог.

Відповідачем на скаргу наданий відзив, у якому він вказує на законність рішення, відсутність підстав для скасування або зміни оскарженого рішення. Рішення суду відповідає вимогам процесуального закону, норми матеріального права застосовані вірно, обставини справи встановлені повно і правильно.

Вказує, що посилання позивача в апеляційній скарзі на Національний класифікатор професій ДК 003:2010, згідно з яким роботи, які відмовився проводити позивача. повинні проводити вогнетривники, не повинні враховуватися судом, оскільки не були предметом розгляду у в суді першої інстанції. Також вказує, що нічим не підтверджено наявність у підприємства договору з іншим підприємством для виконання робіт по ламанню футеровки проміжних ковшів та заміни футеровки підлогового покриття в цехах.

Інші обставини, на які посилається представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, є аналогічними запереченням, наданим проти позову під час розгляду справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 , представник третьої особи Володіна Н . Б. підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Представники відповідача ПрАТ «МК «Азовсталь» Бузівська Н.М., Христофидис В.С. просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» на посаді розливника сталі 6 розряду.

З 18 серпня 2016 року позивач є членом виборного органу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» (т.1.а.с.18).

Згідно з розпорядженням начальника конверторного цеху від 06.07.2017 року в межах проведення ремонтних робіт у зміні з 7-00 до 15-00 год 11 липня 2017 року розливникам сталі наказано провести видалення шару вогнетривкої цеглі на відстані не менш 200 мм від основи монорейки возів проміжних ковшів (т.1 а.с.77). Вбирання шару вогнестійкої цеглі передбачено у графіку проведення робіт на ППР МБЛЗ №3 на 11.07.2017 року (т.1 а.с. 78)

11 липня 2017 року ОСОБА_1 виконував роботу у зміні з 7-00 год. до 15-00 год..

11 липня 2017 року в зміні з 7-00 год. до 15-00 год. майстер на гарячій ділянці робіт МБЛЗ ОСОБА_5 згідно з вищевказаним розпорядженням, планом виконання робіт і графіком виконання робіт дав вказівку про виконання змінного завдання підлеглому персоналу, що не був задіяний в процесі розливання сталі, в тому числі і позивачу, по розбиранню шару вогнетривкої цегли уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ №3.

Позивач ОСОБА_1 відмовився від виконання вказівки майстра на гарячій ділянці робіт МБЛЗ ОСОБА_5 а саме від виконання змінного завдання по розбиранню шару вогнетривкої цегли уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ №3, про що був складений акт від 11.07.2017 року (т.1 а.с.81), а майстром ОСОБА_5 надана адміністрації докладна записка (т.1 а.с.80).

Як вбачається з акту від 12.07.2017 року, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення щодо відмови виконувати доручені 11 липня 2017 року роботи по видаленню шару вогнетривкої цеглі вздовж монорейки возів проміжних ковшів (т.1.а.с.82).

31.07.2017 року директор по персоналу та адміністрації ПрАТ «МК «Азовсталь» звернувся до профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» з запитом на згоду профспілки для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (т.1 а.с.19-21).

Рішенням від 04.08.2017 року Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» відмовила в наданні такої згоди (т.1 а.с.22-27).

Наказом №190 тд від 29 серпня 2017 року генерального директора ПрАТ «МК «Азовсталь» піддав позивача догані з позбавленням премії за липень 2017 року (т.1 а.с.29-31).

При зверненні до суду позивач в тому числі обгрунтовував свої вимоги тим, що доручена йому 11 липня 2017 року робота не входить в його посадові обов`язки, і не передбачена посадовою інструкцією розливника сталі 6 розряду.

Згідно з п.п.1.4 Посадової інструкції 232-04-323-2014 «Розливника сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху» розливник сталі 6 розряду у своєї діяльності повинен знати, керуватися та виконувати крім іншого, правила внутрішнього трудового розпорядку, знати пристрій і принцип дії візків для промковшей, положення про цех, організаційно - розпорядчі документи, які видаються на комбінаті та наявну посадову інструкцію.

Відповідно до вимог п.2.3.3 посадової інструкції 232-04-323-2014 розливник сталі 6 розряду зобов`язаний брати участь в ремонті та прийманні устаткування МБЛЗ після ремонту, п.2.3.4 посадової інструкції 232-04-323-2014 - виявляти та приймати участь в усуненні несправностей в роботі устаткування, яке обслуговує.

Пункт 4.1. посадової інструкції 232-04-323-2014 передбачає, що розливник сталі 6 розряду відділення безперервної розливки сталі конвертерного цеху ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків. (т.1.а.с.87-89)

Пунктом 5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства - відповідача працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно виконувати особисто доручену йому роботу. Пунктом 10.3 передбачена відповідальність за невиконання розпоряджень безпосереднього керівника, керівника структурного підрозділу (т.2 а.с.46).

З посадовою інструкцією 232-04-323-2014 та Правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач був ознайомлений. ( т.2 а.с.83-86).

З технічної документації Машини безперервного лиття заготовок (МБПЛЗ №3) встановлено, що МБЛЗ - це комплекс обладнання, призначеного для розливання сталі різноманітного марочного складу і отримання литих слябів різного поперечного перерізу.

Згідно з Паспортом машини безперервного лиття заготовок № 3, інв. № 260 (5617.20 ПС), розділу 2 - до складу МБЛЗ входять наступні основні технологічні вузли: підйомно-поворотний стенд; візок сталь ковшу; проміжні ковші; регулювання потоку рідкого металу, захисні труби і захист; кристалізатор і механізм їх коливання; затравки і механізми для їх переміщення і введення в кристалізатор; конструкції зони вторинного охолодження, в т.ч. вентиляція (пароотсос); системи, що тягнуть-випрямляють; пристосування для різання заготовки на мірні довжини; обладнання для видачі заготовок і транспортування їх із зони МБЛЗ (т.1.а.с.95).

Розлив металу в кристалізатори МБЛЗ проводиться через проміжний ківш. Переміщення проміжного ковшу з резервної позиції в робочу для подальшого розливання здійснюють за допомогою візка для проміжних ковшів. Згідно з технічним описом та інструкцією по експлуатації № 5617.81.340 Т0 «Візок для проміжного ковша» розділ 5 «Пристрій і робота» п.5.1 «... бортові ролики візків служать для утримання ходових коліс на кільцевій рейці плитного настилу».

Встановлюючи обставини справи, суд першої інстанції вважав, що з креслення, наданого представником відповідача, вбачається, що кільцеві рейки та футеровка підлоги є невід`ємною частиною МБЛЗ в зборі. (т.1 а.с.99-100).

Разом з тим, зазначене креслення є тільки відображенням конструктивних елементів конверторного цеху для капітального ремонту МБЛЗ №3 (т.1 а.с. 116), і не можу слугувати беззаперечним підтвердженням того, що вогнетривке покриття підлоги - футеровка - входить до складу МБЛЗ.

Тим більше, що в технічному описі та інструкції по експлуатації № 5617.81.340 Т0 «Візок для проміжного ковша» не міститься вказівок на те, що вогнетривкий шар вздовж монорейки є його частиною.

Судом правильно не взято до уваги пояснення свідків з боку позивача щодо того, чи відноситься кладка з вогнетривкої цеглі на підлозі цеху до обладнання МБЛЗ, оскільки вони не є спеціалістами в сенсі статті 74 ЦПК України. Але й відповідачем будь-яких інших належних доказів на спростування тверджень позивача про те, що вогнетривкий шар вздовж кільцевої рейки не є частиною МБЛЗ, суду не надано.

В п.2.3.3 посадової інструкції 232-04-323-2014 розливника сталі 6 розряду зазначено, що він зобов`язаний брати участь в ремонті та прийманні устаткування МБЛЗ після ремонту, п.2.3.4 посадової інструкції 232-04-323-2014 - виявляти та приймати участь в усуненні несправностей в роботі устаткування, яке обслуговує.

Однак відповідачем, на думку колегії суддів, не надано належних доказів того, що роботи, доручені позивачу 11 липня 2017 року, відповідають його посадовим обов`язкам.

Більш того, в апеляційному суді представник відповідача Христофидис В.С. пояснив, що роботи по видаленню шару вогнетривкої цеглі вздовж монорейки візку для проміжного ковшу необхідні для підготовки проведення ремонту саме монорейки. Отже, кільцева рейка дійсно є частиною МБЛЗ, що ніхто з сторін не оспорює, однак робіт, пов`язаних із безпосереднім ремонтом МБЛЗ позивачу не доручалося.

Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідно до положень «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників» робітник більш високої кваліфікації, окрім робіт зазначених у кваліфікаційній характеристиці присвоєного йому розряду, повинен володіти знаннями, навичками та вмінням виконувати роботи передбачені кваліфікаційними характеристиками робітників нижчої кваліфікації цієї професії. Тому роботи, що наведені у кваліфікаційних характеристиках нижчих розрядів, як правило не зазначаються.

Судом не перевірено доводи позивача щодо наявності в посадовій інструкції спеціальності «вогнетривник» професійних навиків щодо розбирання кладки вогнетривкої цеглі, і що в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій не зазначено, що розливник сталі проводить заміну футеровки підлогового покриття. Посилання представника відповідача про те, що такі доводи не були предметом дослідження суду першої інстанції, тому не повинні перевірятися апеляційним судом, суперечать обставинам справи. Крім того, «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників» не є доказом в процесуальному понятті, а є загальновідомим актом.

Разом з тим з того ж «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», на який в запереченнях спирається відповідач, і на який послався суд, вбачається, що у приклади робіт, які виконують вогнетривники, в тому числі вищої кваліфікації, передбачена вогнетривка кладка та її розбирання.

Суд також послався у рішенні на положення Державного стандартом професійно-технічної освіти ДСПТО 8121.С.24.10-2015, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 23.12.15 р. №1339, згідно з яким розливник сталі 6 розряду (п.4.3.2.) дійсно повинен виконувати технічне обслуговування і планово - запобіжні ремонти устаткування при розливанні сталі на МБЛЗ. На підставі п.8 вказаного Державного стандарту, розливник сталі 6 розряду для виконання п. 4.3.2. вказаного стандарту - робіт по технічному обслуговуванню і планово - запобіжним ремонтам устаткування при розливанні сталі на МБЛЗ повинен в т.ч. уміти проводити заміну футеровки підлогового покриття. (т.2 а.с.63-67).

Між тим в матеріалах справи не міститься підтвердження, що позивач проходив навчання на підставі даного Державного стандартом професійно-технічної освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 23.12.15 р. №1339, оскільки останнє навчання - підвищення кваліфікації розливника сталі 6 розряду - він проходив 05.11. 2015 року, тобто, до затвердження такого Державного стандарту . (т.2 а.с.68-69)

Під час перегляду справи в апеляційній інстанції представник відповідача стверджувала, що позивач навчався за іншими стандартами, які містили такі ж кваліфікаційні вимоги до розливника сталі 6 розряду, однак доказів на підтвердження таких обставин не надала. Лист про ознайомлення позивача із змінами №1 до ПІ 232-04-323-2014 (т.2 а.с.82) не спростовує таких обставин, оскільки ці зміни не містять обов`язку щодо освоєння навиків заміни футеровки підлогового покриття. (т.2 а.с.82-85).

Проаналізувавши наведене, колегія суддів не може погодитися із висновками суду про те, що відповідачем однозначно підтверджено, що вогнетривка цегла на території цеху уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ безпосередньо відноситься до обладнання МБЛЗ; крім того, відповідач не довів, що роботи з видалення шару футеровки також безпосередньо пов`язані з участю в ремонті МБЛЗ, і що позивач був обізнаний про такі його посадові обов`язки.

Зі справи вбачається, що доручені ОСОБА_1 11 липня 2017 року роботи по розбиранню шару вогнетривкої цегли уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ №3 не передбачені посадовою інструкцією. І доводи позивача про те, що вогнетривка цегла уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ №3 не є обладнанням (частиною МБЛЗ № 3), у зв`язку з чим, він не виконував розпорядження майстра на гарячій ділянці робіт МБЛЗ ОСОБА_5 щодо розбирання шару вогнетривкої цегли уздовж монорейки возів проміжних ковшів МБЛЗ №3, підтверджуються обставинами справи і не спростовані відповідачем, оскільки представником підприємства не доведено, що позивач був ознайомлений із кваліфікаційними вимогами Державного стандарту професійно-технічної освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 23.12.15 р. №1339..

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог позивача про визнання наказу №190 тд від 29.08.2017 року в частині оголошення догани позивачу за порушення трудової дисципліни - неналежне виконання посадових обов`язків позивачем, невиконання вимог положень Посадової інструкції ДІ 232-04-323-2014, Правил внутрішнього трудового розпорядку.

У зв`язку із тим, що висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позивача про визнання наказу неправомірним та його скасування, неправомірним та його скасування в частині застосування до ОСОБА_1 заходу дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача про визнання наказу незаконним та його скасування підлягають задоволенню у зв`язку із тим, що відповідачем не доведений факт неналежного виконання посадових обов`язків позивачем, невиконання вимог положень Посадової інструкції ДІ 232-04-323-2014, Правил внутрішнього трудового розпорядку, тому доводи позивача про можливе порушення змінним завданням правил безпеки не вирішує, оскільки вони є похідними від того питання, чи повинен був позивач виконувати таке завдання взагалі.

Доводи апеляційної скарги, що оскаржуваний наказ не може мати юридичної сили та є нікчемним, оскільки виконаний не державною мовою, а тому відповідач безпідставно притягнув його до дисциплінарної відповідальності та позбавив премії, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом правильно встановлено, що ведення ПрАТ «МК «Азовсталь» діловодства та складання організаційно-розпорядчої документації, службової, технічної та іншої документації російською мовою жодним чином не порушує ст.10 Конституції України та повністю відповідає правовому порядку, що ґрунтується на законних засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, встановленому в Україні відповідно до ст. 19 Конституції України. Проте колегія суддів вважає, що оскаржений наказ підлягає скасуванню з інших, вищенаведених підстав.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити премію за липень 2017 року, якої він позбавлений оскарженим наказом №190 тд разом із оголошенням догані, то вони задоволенню не підлягають.

Згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно ст. 15 Закону «Про оплату праці» форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розмiри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних i гарантійних виплат установлюються підприємствами самостійно в колективному договорі з дотриманням норм i гарантiй, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Ураховуючи викладене, однією iз складових частин чинної на пiдприємствi системи оплати праці має бути положення про преміювання.

Відповідно до п. 4.6. Колективного договору, що діє на ПрАТ «МК «Азовсталь», регулювання фондів оплати праці структурних підрозділів та товариства в цілому здійснюється відповідно до Положення про оплату праці та преміювання,

Керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах його компетенції приймається рішення про нарахування премії, зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково. Із Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПРаТ «МК Азовсталь», затвердженого на підприємстві та погодженого з профспілковою організацією, вбачається, що виробнича премія - виплата робітнику грошових сум зверх окладу з метою підвищення їх заінтересованості виконанні та перевиконанні виробничих завдань, зниженні собівартості продукції та інших показників, задля ефективності роботи підприємства. (т.2 а.с.41).

Отже, рішення про виплату премії за результатами відпрацьованого періоду у відповідності з нормами статті 97 КЗпП України є правом підприємства. У позові вимоги про нарахування і виплату премії ОСОБА_1 ставилися тільки у зв`язку із накладеним на нього дисциплінарним стягненням. Інших підстав для задоволення таких вимог позивачем не наведено.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, на підставі викладеного і у відповідності до положень статті 376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову про визнання наказу неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію. Апеляційний суд вважає можливим визнати незаконним та скасувати пункт перший наказу ПрАТ «МК «Азовсталь» про дисциплінарне стягнення № 190тд, винесеного 29 серпня 2017 року відносно позивача, а його позовні вимоги про зобов`язання нарахувати і виплатити премію задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», третя особа - Маріупольська первинні профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», про визнання наказу неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт перший наказу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про дисциплінарне стягнення № 190тд, винесеного 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1 .

В позовних вимогах ОСОБА_1 про зобов`язання нарахувати і виплатити премію - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 06 серпня 2019 року.

Судді Є.Є. Мальцева

Г.Л. Гаврилова

О.О. Лісовий