Справа 237/2218/18
Номер провадження 2/237/133/19
23.01.19 року м. Курахове
Марїнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Сенаторова В.А.
при секретарі судового засідання - Лахно Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача: Головне управління Національної поліції України в Донецькій області про стягнення витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ,-
Позивач звернувся до суду до відповідача із позовною заявою про стягнення витрат, повязаних з його утриманням, в розмірі 31 041,16 грн. та судові витрати по справі.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2014 по 2017 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 № 165 ос відповідача зараховано курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та відповідачу було присвоєно перше спеціальне звання «Рядовий міліції». На виконання ст. 18 Закону України «Про міліцію» 05.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 2297 про навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. На виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» 01.12.2016 року між позивачем, відповідачем та Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області був укладений договір № 2670 про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Згідно з наказом позивача від 24.02.2017 № 42 ос відповідач, як випускник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ був направлений у розпорядження ГУНП в Донецькій області для призначення на посаді згідно з отриманням фахом. Згідно з наказом ГУНП України в Донецькій області від 15.03.2017 року № 130 о/с відповідач призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Вугледарського відділення поліції Волноваського відділу поліції. 12.05.2017 року відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Донецькій області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції. Наказом ГУ національної поліції в Донецькій області від 08.06.2017 № 262 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) закону України «Про Національну поліцію». Оскільки відповідачем не були виконані взяті на себе зобовязання за Договором № 2670, останній повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2014 2017 р.р. у розмірі 31 041,16 грн.
Представник позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив справу розглядати у їх відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не зявився, надав суду пояснення, в яких просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2014 по 2017 рік.
Встановлено, що наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 № 165 ос відповідача зараховано курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та відповідачу було присвоєно перше спеціальне звання «Рядовий міліції».
На виконання ст. 18 Закону України «Про міліцію» та наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі міністерства внутрішніх справ України» 05.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 2297 про навчання ОСОБА_1 в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
На виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» 01.12.2016 року між позивачем, відповідачем та Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області був укладений договір № 2670 про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Згідно з наказом позивача від 24.02.2017 № 42 ос ОСОБА_1, як випускник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ був направлений у розпорядження ГУНП в Донецькій області для призначення на посаді згідно з отриманням фахом. Згідно з наказом ГУНП України в Донецькій області від 15.03.2017 року № 130 о/с відповідач призначений дільничним офіцером поліції сектору превенції Вугледарського відділення поліції Волноваського відділу поліції.
Встановлено, що 12.05.2017 року відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Донецькій області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції.
В судовому засіданні встановлено, що наказом ГУ національної поліції в Донецькій області від 08.06.2017 № 262 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до довідки, виданої Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ 15.01.2018 року №22, загальна сума витрати пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ складає 31 041,16 грн. (а.с.14-21).
ОСОБА_1 зобов'язався відшкодувати витрачені кошти за період його навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, про що власноруч написав рапорт (а.с.22).
Згідно п. 2.3.6 Договору № 2670 передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 Договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.2 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу.
Згідно з п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, витрати відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Відповідно до п. 4 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно з ч.І ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.І ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.4 та ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На момент виникнення спірних правовідносин діяв Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затверджений Постановою КМУ від 22.08.1996 року №992.
Відповідач, укладаючи угоду взяв на себе обов'язок у разі звільнення за власним бажанням, відшкодувати вартість навчання в разі дострокового звільнення зі служби.
Отже забезпечення житлом, комунальними послугами, харчуванням та речовим забезпеченням є обов'язком університету. Як вбачається з наданих позивачем доказів такий обов'язок був виконаний повністю і своєчасно: ОСОБА_1 надавалось грошове утримання, він був забезпечений форменним одягом та білизною, харчуванням, надавались необхідні комунальні послуги.
Вартість фактичних витрат, пов'язаних з утримання курсанта ОСОБА_1, за весь період навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ складає 31 041,16 грн.
З урахування встановлених обставин справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Дніпропетровського державного університету внутрішніх справпро стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з навчанням в розмірі 31 041,16 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1762 грн. понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.30,32,33, 509, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача: Головне управління Національної поліції України в Донецькій області про стягнення витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцятиднів до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.А. Сенаторов
Дата документу 23.01.2019