Справа № 569/9880/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» про стягнення заробітної плати, індексації за час затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення заробітної плати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що із 31 серпня 2016 року по 13 червня 2017 року працював в ТзОВ «ІН-ТАЙМ» на посаді начальника Рівненського складу із встановленою заробітною платою в розмірі 8000 грн. Всупереч вимогах діючого законодавства відповідачем не виплачена в повному обсязі заробітна плата, відпускні та лікарняні. За його попередніми розрахунками йому не виплачено заробітну плату за період із січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 23185,04 грн.

13 серпня 2018 року позивач подав до суду заяву в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій уточнив та збільшив свої позовні вимоги. Просить суд стягнути з ТзОВ «Ін-Тайм» заробітну плату із січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 29857,42 грн., індексацію за час затримки виплати заробітної плати за період із 01 січня 2017 року по 13 червня 2017 року в розмірі 335,79 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи із 13 червня 2017 року по день винесення рішення суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення та збільшення позовних вимог. Просили суд стягнути з відповідача ТзОВ «Ін-Тайм» на користь позивача ОСОБА_1 заробітну плату із січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 29857,42 грн., індексацію за час затримки виплати заробітної плати за період із 01 січня 2017 року по 13 червня 2017 року в розмірі 335,79 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи із 13 червня 2017 року по 29 травня 2019 року в розмірі 201027,40 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник відповідача Грачов С.В. подав до суду відзив на позовну заяву, просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, наказом №30/8к від 30 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу начальником Рівненського складу ТзОВ «Інтайм» з 31 серпня 2016 року.

Згідно табеля обліку робочого часу за лютий 2017 року складу Рівне-Центральний (Транзит) ОСОБА_3 зазначений на посаді - начальник складу із зазначенням відпрацьованих днів та годин.

Згідно електронної відомості по працівниках «Рівне Центральний», вбачається, що ОСОБА_1 є начальником транзитного складу з окладом 8000 грн.. Зазначено, що ним відпрацьовано 26 днів, нараховано «оклад по дням» - 8000 грн., «на кінець» - 7996,20 грн..

Вказана відомість містить імена інших працівників складу Рівне «Центральний» (транзит) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» Бабенко А. ОСОБА_4 . начальник зміни, ОСОБА_5 . начальник зміни, ОСОБА_6 вантажник, Божук М.В. складовщик, ОСОБА_7 . приймальник, Дерепа Р.А. оператор, ОСОБА_8 палетщик, ОСОБА_9 вантажник, ОСОБА_10 сканерщик, ОСОБА_11 сканерщик та інші.

Викладені обставини підтвердив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та пояснив, що він працював у ТзОВ «Ін-Тайм» начальником складу Рівне Центральний (Транзит). В його обов`язки, як начальника складу також входило контроль, коригування та виплата заробітної плати працівникам, яка здійснювалася згідно вищевказаної відомості та інших аналогічних відомостей, які надсилалися із центрального офісу в м. Запоріжжя на робочу електронну пошту ОСОБА_1 . Заробітну плату працівники отримували із каси складу Рівне-Центральний (Транзит) відповідно до вищевказаних електронних відомостей.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній звільнений із роботи 13 червня 2017 року. Із відзиву на позовну заяву вбачається, що даний факт визнається відповідачем.

Як вбачається із дослідженої судом виписки із Інтернет сайту РОБОТА.ЮА, Інтернет адреса https://rabota.ua/company698887/vacancy6735037, датованої 22.06.2017 року о 19 год. 29 хв. Ін-Тайм, ТОВ: работа Керівник транзитного склада в Рівному. Зазначено регіон: Ровно. Вид занятости: полная занятость. Дата публикации: 16.06.2017 року. Зарплата: 8000 грн. Отрасль компании: Транспорт и Логистика. Міститься також логотип ІН ТАЙМ та посилання:Національна служба доставки «Ін Тайм» - лідер можливостей доставки в Україні запрошує до співпраці Керівника транзитного склада. Містяться опис посади та контактні дані для дзвінків і надсилання резюме.

Із даної вакантної посади слідує, що ТОВ «Ін Тайм» запрошує на роботу керівника складу в Рівному із посадовим окладом 8000 грн. Дану посаду займав ОСОБА_1 , який звільнився 13.06.2017 року. Після його звільнення 16.06.2017 року опублікована дана вакантна посада.

Дані обставини також підтвердив допитаний в судовому засіданні позивач ОСОБА_1

Представник відповідача будь-яких пояснень по даних обставинах не надав. В судове засідання неодноразово не з`явився. Після неодноразових перенесень судових засідань через неявку представника відповідача судом прийнято рішення про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких доказів на спростування досліджених судом доказів наданих суду позивачем, відповідачем не подано.

Посилання представника відповідача у відзиві на існування рішення між тими самими сторонами із того самого предмету спору, суд оцінює критично.

Згідно ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно ухвали Рівненського міського суду від 19 жовтня 2017 року у справі №569/11227/17 провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ін Тайм» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку закрите.

Предметом вищевказаного спору було стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки відповідачем в день звільнення 13 червня 2017 року не було виплачено нараховану заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, а було виплачено 23 червня 2017 року. Отже, спір, що розглядався судом має зовсім інший предмет та підставу позову.

Як вбачається із вищевказаної ухвали суду Ємельянов О.М. подав до суду заяву про відмову від позову, оскільки після відкриття провадження позивач виплатив спірні грошові кошти в позасудовому порядку.

Крім того, вищевказаною ухвалою суду підтверджується факт отримання позивачем ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 8000 грн., оскільки розрахунок заявлених позовних вимог був проведений, виходячи із щомісячної заробітної плати у 8000 грн. Так, позивачем проведений розрахунок середнього заробітку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100 за період із 13.06.2017 року по 23.06.2017 року, тобто за 10 днів, виходячи із середньоденного заробітку 307,69 грн., що становить 3076,90 грн.

Сплата відповідачем в добровільному порядку спірних грошових коштів розцінюється судом як визнання позову по справі № 569/11227/17 та факту отримання заробітної плати ОСОБА_1 саме в розмірі 8000 грн. щомісячно.

Вказана ухвала суду сторонами не оскаржувалася та набрала законної сили.

Із дослідженої в судовому засіданні копій розрахункових листків за період січень-червень 2017 року вбачається, що відповідачем нараховано ОСОБА_1 за вказаний період заробітну плату із розрахунку 3450 грн. щомісячно та з врахуванням відповідних відрахувань до виплати належить 11569,57 грн., проте за вказаний період заробітна плата працівнику не виплачувалася.

Суд приймає до уваги даний письмовий доказ по справі, хоч він і не являється бухгалтерським документом, проте його форма та зміст подібні із письмовими доказами поданими позивачем, що дає можливість зробити висновок про те, що таким чином у відповідача ведеться документація.

Крім того, дані обставини підтверджені іншим судовим рішенням.

Так, судом досліджено рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року у справі №569/15837/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ін Тайм» про стягнення моральної шкоди. Дане рішення суду переглядалося судом апеляційної інстанції та набрало законної сили 12 липня 2018 року.

Згідно вказаного рішення встановлено, «що протягом січня-червня 2017 року позивачу не вчасно та не в повній мірі виплачувалася заробітна плата, що підтверджується копіями розрахункових листків за вказаний період (а.с.52 та зворот). Так частину заробітної плати за січень-червень 2017 року позивачу було виплачено лише 13 червня 2017 року.

22 червня 2017 року позивач звертався до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ТОВ «ІН-ТАЙМ», в якій просив стягнути з відповідача на його користь заробітну плату із січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 23185 грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Як слідує з відомості про виплату грошей №679 від 19 липня 2017 року ТОВ «ІН-ТАЙМ» виплатило позивачу в рахунок заробітної плати 2223 грн. 25 коп. (а.с.66). Як слідує з виписки із карткового зарплатного рахунку ПАТ «Сбербанк» позивача йому 28-29 серпня 2017 року відповідачем була виплачена заробітна плата в розмірі 3079 грн. 00 коп. (а.с.21), що не оскаржувалось в судовому засіданні представником відповідача.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2017 року в справі №569/11227/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ІН-ТАЙМ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку провадження закрито, оскільки позивачем було подано заяву про відмову від позову, в зв`язку з виплатою відповідачем коштів.

Даним рішення суду підтверджено факт визнання відповідачем позову про стягнення середнього заробітку в сумі 3079,00 грн., який був розрахований із заробітної плати ОСОБА_1 8000 грн. щомісячно, а також було встановлено факт невиплати працівнику заробітної палати за період із січня по червень 2017 року. Оскільки дані обставини встановлені судовим рішенням, то відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт невиплати заробітної плати працівнику за період січень-червень 2017 року відповідачем не спростовано.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР працівник має право на оплату праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Всупереч вимогам трудового законодавства ТОВ «Ін-тайм» своїх обов`язків щодо виплати заробітної плати не виконало.

Згідно ст.94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» (надалі Закону) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до вимог ст.21 Закону забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Ст. 22 Закону передбачено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

З врахуванням досліджених судом доказів, наданих пояснень суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача не виплаченої заробітної плати за період із січня 2017 року по червень 2017 року з розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 8000 грн., що становить 29857,42 грн. (48000 зарплата за 06 місяців 18142,58 виплачена зарплата = 29857,42 недоплачена зарплата).

Відповідно до статті 2 Закону України від 19.10.2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати" Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р.№159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" затверджений порядок проведення компенсації.

Згідно розрахунку, який поданий позивачем до суду, ОСОБА_1 не виплачено 335,79 грн., як компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а саме невчасною виплатою заробітної плати працівником.

Будь-яких інших розрахунків представником відповідача до суду не подано.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Оскільки ОСОБА_1 , звільнений 13 червня 2017 року, то в цей день відповідач повинен був виплатити усю належну йому до виплати заробітну плату та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що відповідачем не було зроблено.

Ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно розрахунку середнього заробітку наданого позивачем ОСОБА_1 , заробітна плата позивача за квітень-травень 2017 року складала 16000 грн., середньоденна заробітна плата за один робочий день становить 410,26 грн. (1600:39 кількість робочих днів у квітні та травні 2017 року). Кількість робочих днів за період з 13 червня 2017 року по 29 травня 2019 року становить 490 днів. Таким чином середній заробіток позивача ОСОБА_1 за час затримки розрахунку при звільненні з 13 червня 2017 року по 29 травня 2019 року становить 201027,40 грн. / 410,26 заробітна плата за один робочий день х на 490 робочих днів = 201027,40 грн./ У зв"язку з чим вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають до задоволення в розмірі в розмірі 201027,40 грн.

За вище викладених обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за категорією спорів про поновлення на роботі, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 2312,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» (місцезнаходження: м.Запоріжжжя, проспект Соборний,17, ) про стягнення заробітної плати, індексації за час затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з січня 2017 року по червень 2017 року в сумі 29857,42 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» на користь ОСОБА_1 індексацію за час затримки виплати заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 13 червня 2017 року в розмірі 335,79 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 червня 2017 року по 29 травня 2019 року в розмірі 201027,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтайм» 2312,20 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.