З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2019 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Хитрука В.М.
з участю секретаря Ходи Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бовкун А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.
Відповідач ОСОБА_3 був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, викликався у судове засідання на 08.11.2018, 11.12.2018, 29.01.2019 але в судове засідання не з`явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки, позову не оспорив. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення представника позивав, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.
29 липня 2018 року позивач ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 транспортний засіб PEUGEOT 307 ХТ 2.0Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав останній відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29 липня 2014 року НОМЕР_3 . Обставини придбання транспортного засобу підтверджуються копією довідки-рахунок від 29 липня 2015 рокуААЕ № 223632 ПП ВТП «Гермес».
На час придбання транспортного засобу, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Отже, транспортний засіб належав позивачам на праві спільної сумісної власності.
31 липня 2015 року водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом SUBARU, реєстраційний номер НОМЕР_2 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на припаркований біля будинку транспортний засіб PEUGEOT 307 ХТ 2.0Е, належний позивачам.
В результаті ДТП позивачам завдано майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні належного їм транспортного засобу.
На місці відповідач визнав себе винним у вчиненні ДТП та надав позивачеві ОСОБА_1 розписку, у якій зазначив, що 31 липня 2015 року він скоїв ДТП та зобов`язався відшкодувати 3000,00 доларів США. Зазначену суму коштів відповідач зобов`язався повернути до 01 серпня 2015 року.
Факт скоєння 31 липня 2015 року ОСОБА_3 ДТП, внаслідок якої пошкоджено майно позивачів, підтверджується наданими фотоматеріалами, та особистим визнанням відповідача цієї обставини в розписці від 31 липня 2015 року.
Станом на день подання позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди спричиненої позивачам не виконав.
Відповідно до ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 16 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є і завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Шкоди слід стягнути саме з відповідача ОСОБА_3 , адже відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
ОСОБА_3 під час скоєння ДТП керував транспортним засобом SUBARU, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в свою чергу належить ОСОБА_5 , натомість мав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, тобто використовував останній на законній підставі, а тому позивач має нести відповідальність за завдання шкоди.
Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі 6-2808ц15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальних заподіювана шкоди застрахована.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачів понесені ними судові витрати, які складаються із судового збору 704,80 грн.
На підставі ст. 1166, ст. 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: