12 грудня 2019 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судових засідань - Михайленко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-
До Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідач зареєстрована в зазначеній квартирі, але не проживає в ній з січня 2000 року, після розірвання шлюбу. Місце знаходження відповідача, позивачу не відоме. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача, як власника, оскільки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг та оформленням субсидії.
В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином.
Від позивача до суду надійшла заява від 12.12.2019 р. про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.
Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , підтверджується реєстраційним посвідченням виданим Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 06.01.1998 р. №22/98 (а.с.4), біржовою угодою купівлі-продажу від 06.01.1998 року (а.с.5) та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2019 року №186166589.
Відповідно до листа Центру надання адміністративних послуг у м.Рівне від 12.06.2019 р. №3726/01-17, місце проживання ОСОБА_2 на території м.Рівне станом на 03.06.2019 р. не відоме. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 з 30.09.1998 р.
08.07.2018 р. та 10.10.2018 р., 28.04.2019 р. складено акти, які завірені представником ОСББ «Галицького 6» про те, що в квартирі АДРЕСА_2 .- ОСОБА_2 , зареєстрований, але не проживає. (а.с.8,9,10)
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад один рік.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України.
У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 15.07.2019 р., з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405, ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованаза адресою АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 12.12.2019 року.
Суддя І.О.Гордійчук