Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2019 Справа №607/10160/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Молень Р.Б. , представника відповідача Олійник О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ГТУЮ у Тернопільській області Терещук Лілія Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ГТУЮ у Тернопільській області Терещук Лілія Іванівна,в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю та визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік ОСОБА_4 . Однак, незважаючи на розірвання шлюбу, вони продовжили проживати однією сім`єю. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. На даний час, вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для спадкування спадкового майна, яке належало померлому.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Молень Р.Б. в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача Олійник О.О. , щодо задоволення позову не заперечила.

Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ГТУЮ у Тернопільській області Терещук Л.І.в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, Суд встановив наступні обставини справи.

У 1968 році між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб.

29 листопада 1977 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради на ім`я ОСОБА_1 було видано ордер серії МК №708, сім`я якої складається з двох чоловік, на право зайняття квартири АДРЕСА_2 . Склад сім`ї: ОСОБА_4

8 квітня 1981 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Тернопільським міським відділом ЗАГС.

Однак, після розірвання шлюбу позивач разом із ОСОБА_4 продовжували проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

З метою приватизації вищевказаної квартири ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 звернулись до Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, де їм було видано Свідоцтво про право власності на житло від 3 грудня 2004 року, з якого вбачається, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частини кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 15 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1690.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Окрім позивача, інші спадкоємці 1-ої, 2-ої, 3-ої та 4-ої черги відсутні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

25 березня 2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу - Терещук Л.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємцеві четвертої черги за законом, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років.

Однак, постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу - Терещук Л.І. від 25 березня 2109 року №153/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, після смерті ОСОБА_4 . Підставою для відмови стало те, що юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ).

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю протягом 5 років до відкриття спадщини підтверджується, зокрема:

- витягом із будинкової книги, в якому міститься запис про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були зареєстровані та разом проживали у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 24 серпня 1978 року до моменту смерті ОСОБА_4 ;

- відміткою у належному ОСОБА_1 паспорті громадянина України, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 24 серпня 1978 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно довідки виданої ДП «Благоустрій 1» №366 від 22 березня 2019 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (чоловік - дійсно був зареєстрований з 24.08.1972 р. і знятий з реєстрації 02.12.2014 року, як померший. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .)

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , і визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, ст.ст. 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1264 ЦК України, Закон України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ГТУЮ у Тернопільській області Терещук Лілія Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування -задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , починаючи з 24.08.1978 року по 15 листопада 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль.

Третя особа: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ГТУЮ у Тернопільській області Терещук Лілія Іванівна, вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк