Провадження 6/756/1079/19
У Х В А Л А

2 грудня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Жука М.В.

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20.10.2010 року позов АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року задоволено. В подальшому АТ «Укрсиббанк» відступило вказане право вимоги за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк».

18.09.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі, і за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року.

З цих підстав заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, тому зважаючи на положення п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду питання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист суду до 05.10.2016 року міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного з дня після набрання рішенням законної сили, а в подальшому протягом трьох років (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року).

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для переривання строку пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для його повернення стягувачу ( п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Таким чином заміна сторони виконавчого провадження можлива лише на стадії виконання судового рішення в межах строку пред`явлення його до примусового виконання.

Проте, матеріалами справи не містять доказів того, що на примусовому виконанні органів державної виконавчої служби чи приватних виконавців перебуває виконавчий лист у цивільній справі № 2-5143/2010 р. за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року, або на час звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не сплив строк пред`явлення цього виконавчого документу до примусового виконання.

Оскільки звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надало доказів наявності відкритого виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду у вказаній справі, або доказів того, що на час звернення до суду не сплив строк пред`явлення цього виконавчого документу до примусового виконання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354 та 442 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київському апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя