Справа № 317/4257/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Московкіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», треті особи: ОСОБА_2 та Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області після скасування судом апеляційної інстанції вироку в частині вирішення цивільного позову надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Вказана позовна заява була уточнена позивачем з урахуванням набрання вироком законної сили. Предмет та підстава позову позивачем не змінювались.

Позов обґрунтовано наступним.

07 грудня 2016 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_2 (третя особа в даній цивільній справі), керуючи вантажним сідловим тягачем Renault Premium 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 з приєднаним причепом Evanhool 3B0053 реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював виїзд з території АЗС «WOG», що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт . Балабине, вул . Українська, 2д , на проїжджу частину автомобільного шляху Харків-Сімферополь на 303 кілометрі вказаного автошляху.

В цей же час позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснював рух по автомобільному шляху Харків-Сімферополь зі сторони міста Сімферополя в напрямку міста Харкова на території Запорізького району Запорізької області.

Третя особа ОСОБА_2 , виїжджаючи з території зазначеної АЗС на автодорогу Харків-Сімферополь, не переконався в тому, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі позивачу ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення свого автомобіля з автомобілем позивача.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 травня 2018 року у справі № 317/1833/17 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаний вирок в частині визнання ОСОБА_2 винним залишений без змін судом апеляційної інстанції.

В результаті винних дій третьої особи ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивача, тобто - заподіяно матеріальну шкоду.

На час зіткнення водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПП «Сумитрансекспедиція», якому і належить вантажний сідловий тягач Renault Premium 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 з приєднаним причепом Evanhool 3B0053 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, була застрахована у відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша».

Враховуючи викладене та з посиланням на норми цивільного законодавства, яке регулює відповідні відносини, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з ПП «Сумитрансекспедиція» 146 669,84 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 45 000,00 гривень моральної шкоди та з ПАТ «Страхова компанія «Перша» - 100 000,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (в межах ліміту страхування) і 5 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також позивач просив суд покласти на відповідачів судові витрати в дольовому порядку.

Відповідачем ПП «Сумитрансекспедиція» до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтовано наступним.

Не заперечуючи факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07 грудня 2016 року за участю працівника відповідача, водія ОСОБА_2 та позивача, ПП «Сумитрансекспедиція» зазначило, що ОСОБА_2 не є єдиним винуватцем вказаної ДТП, що підтверджено матеріалами кримінального провадження - висновком судового експерта, в якому зазначено, що позивач ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення в разі дотримання ним Правил дорожнього руху України.

Крім того, медичними документами підтверджено той факт, що позивач ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, що знайшло своє відображення й у вироку відносно ОСОБА_2 .

Відповідач вважає, що у відсотковому відношенні вина позивача ОСОБА_1 у вказаній ДТП становить 80 %, а третьої особи ОСОБА_2 - 20 %.

Крім того, позивачем до суми матеріальної шкоди, яка заявлена до стягнення, необґрунтовано включено 1000 гривень, які були сплачені позивачем при проведенні ним експертного дослідження. Також відповідач зазначає, що висновок експерта, на який посилається позивач при обґрунтуванні заявленої матеріальної шкоди, складено з суттєвими порушеннями вимог закону, які ставляться до висновку експерта.

Вимоги про стягнення з ПП «Сумитрансекспедиція» моральної шкоди також не можуть бути задоволені, адже потерпілий ОСОБА_1 самостійно покинув лікарню та не звертався в подальшому за лікуванням. Вказане свідчить про відсутність підстав для задоволення частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Перша» відзиву на позовну заяву до суду не направив.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Моторного (транспортного) бюро України до суду надано пояснення, в яких констатовано ряд норм діючого законодавства та не зазначено думки щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та повністю підтримав доводи відзиву на позовну заяву відповідача ПП «Сумитрансекспедиція».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПП «Сумитрансекспедиція» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Перша» свого представника до суду не направив, будь-яких пояснень по суті спору або заяв суду не надав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 та МТСБ України подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ПП «Сумитрансекспедиція», дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 травня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Призначене покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з визначенням іспитового строку 1 рік на підставі статті 75 КК України.

На підставі п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року вказаний вирок було скасовано в частині вирішення цивільного позову з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої він ухвалений, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи факт набрання законної сили вироком відносно третьої особи ОСОБА_2 , який під час скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ПП «Сумитрансекспедиція», суд констатує наявність підстав для подання даного позову ОСОБА_1 .

Стосовно обґрунтованості позову, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до приписів частини першої статті 1187 Цивільного кодексу України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку - ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Як встановлено матеріалами справи, автомобіль Renault Premium 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 з приєднаним причепом Evanhool 3B0053 реєстраційний номер НОМЕР_2 належить відповідачу ПП «Сумитрансекспедиція» (а.с. 20, 21). Вказана обставина учасниками справи не заперечується.

В матеріалах справи міститься копія полісу № АІ/9813148 від 23 серпня 2016 року (а.с. 6). Далі - Поліс.

У відповідності до Полісу ПП «Сумитрансекспедиція» застрахувало свою цивільну відповідальність у ТОВ «Страхова компанія «Перша». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає 200 000 тисяч гривень за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 100 000 тисяч гривень за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи становить 0 гривень. Забезпечений транспортний засіб - Renault Premium 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту рішення - Закон) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 28 Закону шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з позовної вимоги, наявність матеріальної шкоди позивач обґрунтовує пошкодженням його транспортного засобу Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Позивачем до матеріалів справи долучено Звіт № 85 про оцінку автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 , який складено спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_4 (а.с. 43-45).

Суд, при цьому, враховує вказаний висновок для встановлення суми матеріальної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 , оскільки учасниками провадження не подано будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини. Клопотань про призначення відповідної експертизи в ході судового розгляду справи сторонами заявлено не було.

У відповідності до висновку, вартість матеріальної шкоди, що завдана володільцю автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження при ДТП станом на 30 червня 2017 року становить 245069,84 грн.

Суд вважає необґрунтованим включення позивачем до суми позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди його витрати на проведення оцінки транспортного засобу та направлення телеграм учасникам провадження, оскільки ці витрати не є матеріальною шкодою відповідно до вимог наведеної вище норми закону.

При оцінці доводів відповідача ПП «Сумитрансекспедиція» щодо наявності обопільної вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 07 грудня 2016 року, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Вказана презумпція знайшла своє відображення і в нормах КПК України. В той же час, приписи п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначають, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мать істотне значення.

Як вбачається з висновку судової автотехнічної експертизи № 9-284 від 26 травня 2017 року, дії водія автомобіля Volkswagen Golf ОСОБА_1 не відповідають вимогам пп. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, невиконання яких, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування (а.с. 53-63).

Таким чином, доводи представника відповідача ПП «Сумитрансекспедиція» щодо наявності частки вини позивача ОСОБА_1 у ДТП, що відбулась 07 грудня 2016 року, є такими, що заслуговують на увагу.

В той же час, суд не може погодитись з доводами відповідача щодо часток вини учасників ДТП, виходячи з наступного.

Згідно до встановлених обставин справи, першопричиною дорожньо-транспортної пригоди, яка є підставою для заявлення позову, були дії водія ОСОБА_2 , а вина позивача ОСОБА_1 вичерпується лише тим, що він не зміг відреагувати на маневр ОСОБА_2 , хоча міг і повинен був це зробити. Без порушення правил водієм ОСОБА_2 у ОСОБА_1 не виникало обов`язку застосовувати екстрене гальмування.

При цьому, суд вважає помилковими доводи представника відповідача ПП «Сумитрансекспедиція» щодо наявності стану сп`яніння позивача ОСОБА_1 на момент ДТП, оскільки саме по собі керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті 130 КпАП України. Доведення вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення має відбуватись в суворій відповідності до вимог КпАП України та загальних принципів та презумпцій, які регулюють правовідносини, що пов`язані з притягненням особи до адміністративної та кримінальної (з огляду на практику Європейського суду з прав людини) відповідальності.

У відповідності до п. 8 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Результати такого огляду, відповідно до Розділу ІІІ зазначеної інструкції, оформлюються «Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за формою, що затверджена додатком № 3 до Інструкції.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає твердження відповідача ПП «Сумитрансекспедиція» щодо перебування позивача ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП 07 грудня 2016 року таким, що не підтверджено належними доказами.

Оцінивши обставини ДТП в своїй сукупності, суд вважає справедливим визначити співвідношення ступеню вини водія ОСОБА_2 до ступеню вини водія ОСОБА_1 в процентному співвідношенні як 67 % та 33 %.

Таким чином, загальний розмір майнової шкоди, яка завдана позивачу ОСОБА_1 винними діями третьої особи ОСОБА_2 , становить: 245 069,84 грн. * 67 % = 164 196,79 грн.

Частина зазначеної майнової шкоди підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Перша» в межах страхового ліміту, тобто - в розмірі 100 000 гривень.

При цьому, суд враховує правові висновки, які викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 465/4621/16-к, в якій констатовано, що попереднє звернення потерпілого в кримінальному провадженні із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону не є обов`язковим і не перешкоджає безпосередньому зверненню потерпілого до суду для отримання страхового відшкодування.

Друга частина майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 внаслідок ДТП, в розмірі 64 196,79 гривен, підлягає відшкодуванню відповідачем ПП «Сумитрансекспедиція» як власником автомобіля Renault Premium 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 з приєднаним причепом Evanhool 3 НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Що стосується позивних вимог про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд зазначає наступне.

Моральна шкода, відповідно до положень ч. 2 ст. 23 ЦК України, з-поміж іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як встановлено в цій справі, внаслідок ДТП, яка відбулась 07 грудня 2016 року ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості (це підтверджено як вироком суду, так і висновком судово-медичної експертизи № 209 від 23 лютого 2017 року - а.с. 50-52). Суд вважає обґрунтованими доводи позивача в цій частині, що викладені в позовній заяві, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачами, що внаслідок події позивач при зіткненні транспортних засобів відчував фізичний біль та страждання.

Враховуючи викладене та керуючись принципами розумності та справедливості, суд оцінює моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у 10 000 гривень 00 копійок.

Вказана шкода підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем ПП «Сумитрансекспедиція» як власником транспортного засобу в повному обсязі. Заявлення цієї частини позовних вимог до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша», на думку суду, є необґрунтованим, оскільки відповідно до статті 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією підлягає відшкодуванню лише моральна шкода, яка визначається в розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Предметом позову у даній справі не охоплюється стягнення такої страхової виплати.

Оцінюючи вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу в сумі 15 400 гривень, суд виходить з того, що позивачем доведено сплату цих грошових коштів своєму представнику - адвокату Першину В.М., такими документами як: Акт виконаних робіт від 05 квітня 2018 року та розрахунок обсягу та вартості послуг з надання правничої допомоги.

В той же час, оцінюючи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, документи, в яких наведено опис цих послуг, суд виходить з наступного.

Пункт перший акту виконаних робіт містить опис наступної послуги: «Надання консультацій з питань відшкодування збитків, завданих ДТП та з питань страхових виплат, укладення угоди про надання правової допомоги». Час надання - 3 години; вартість 1 години - 700 гривень; загальна сума за цим пунктом - 2100 гривень.

За цим пунктом суд вважає необґрунтованим включення до переліку послуг з правничої допомоги укладення договору між сторонами, оскільки цей договір лише фіксує домовленості між його сторонами і сам по собі не є наданням правової допомоги стороні у справі.

Оскільки позивачем та його представником не наведено, скільки конкретно часу займала кожна дія за цим пунктом, суд вважає необхідним зменшити загальний час наданих за цим пунктом акту послуг до двох годин, а суму винагороди - до 1400 гривень відповідно.

Другий пункт акту містить опис послуг, пов`язаних з аналізом судової практики з питань відшкодування збитків, завданих ДТП та з питань страхових виплат, на що було витрачено 3 години, вартість яких, з урахуванням ціни у 700 гривень на годину, становить 2100 гривень.

В даній частині суд вважає обґрунтованими надані розрахунки.

В третьому пункті акту зазначено наступне: «Опрацювання та копіювання наданих Клієнтом документів, проведення оцінки пошкодженого майна, отримання висновку про розмір шкоди, підготовка позовної заяви та інших документів процесуального характеру, копіювання документів». Витрачено 6 годин; загальна вартість - 4200 гривень.

В цій частині суд вважає необґрунтованим включення до послуг з надання правничої допомоги копіювання документів, проведення оцінки пошкодженого майна та отримання висновку про розмір шкоди.

Враховуючи викладене та те, що представником позивача не деталізовано витрати часу на кожну з цих послуг, суд вважає необхідним визначити розмір витрат на правову допомогу в цій частині, виходячи з загального часу на їх надання у 2 години.

Сума, яка підлягає до стягненню за цим пунктом, становить 1400 гривень.

Сума витрат на правову допомогу за пунктом 4 підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі, оскільки вони стосуються представництва представника в суді.

Таким чином, загальна сума витрат на правову допомогу підлягає стягненню в сумі: 1400 грн. + 2100 грн. + 1400 грн. + 7000 грн. = 11900 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів в рівних долях.

Керуючись ст.ст. 263-266, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_5 ) до Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» (40021, м. Суми, вул. Лебединська, буд. 19, ) та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03118, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30, ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» на користь ОСОБА_1 64 196 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто шість) гривень 79 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди).

Стягнути з Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди).

Стягнути з Приватного підприємства «Сумитрансекспедиція» на користь ОСОБА_1 5 950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 5 950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Нікітін