30.01.2019 227/4577/14-ц
У Х В А Л А

30 січня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

29 січня 2019 року представник публічного акціонерного товариства «Родовід банк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі скаргою на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, в якій просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.09.2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 227/4577/14-ц (2/227/1786/2014) виданого 25.02.2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № Д002/АА-182.06.1 від 15 листопада 2006 року у розмірі 7534,62 дол. США, у виконавчому провадженні № 51535254.

Як зазначено у статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014№ 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Розглянувши подану скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до провадження, так як не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

У відповідності до ч.3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Скарга на дії державного виконавця підписана представником скаржника ОСОБА_3, на підтвердження повноважень якої до скарги долучено копію довіреності від 02.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Такий випадок встановлений ч. 2 ст. 60 ЦПК України, якою визначено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 3 та 4 статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2019 року сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн. (1921грн.*100=192 100 грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що представником в даній справі може бути лише адвокат, повноваження якого повинні бути підтверджені у відповідності до ч. 4 ст. 62 ЦПК України довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно вжити заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.

Відповідно до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з цим суд розяснює, що, якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 - залишити без руху, для усунення вказаних в ухвалі недоліків, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя В.М. Любчик

30.01.2019