Справа № 296/6914/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Четвертухи О.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до, у якому просила:

- розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 13.06.2009 року у Житомирського районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану було зроблено актовий запис №49 від 16.06.2009 р.

- після розірвання шлюбу залишити мені дошлюбне прізвище Шутько.

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає: 10001, АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1 на мою, ОСОБА_1, (12415, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Іванівка, вул. Миру, 14а; РНОКПП: НОМЕР_2), користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 1/4 всіх видів доходу на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 сплачений судовий збір.

Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з липня 2018 року. Крім того, вказала, що діти проживають разом з нею, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає.

Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, заперечував проти стягнення з нього судового збору, оскільки являється інвалідом 2-ї групи, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.06.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №49.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Від вказаного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-ТП №122395 від 08.04.2010 р. та серії І-ТП №210437 від 05.05.2014 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради №1386 від 17.07.2018 року, діти проживають та зареєстровані разом з матір"ю ОСОБА_1 за адресою: с. Іванівка, вул. Миру, 14а.

Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо присудження на користь позивача аліментів на утримання дітей, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, однак в розмірі 1/3 всіх видів доходу, та не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов позов в цій частині, на користь позивача підлягає стягненню з державного бюджету 352,40 грн., а судові витрати за вимогу про стягнення аліментів компенсуються за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнені від їх оплати.

Керуючись ст. ст. 13, 95, 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 13.06.2009 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №49.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача ОСОБА_1 на дошлюбне прізвище «Шутько».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає: 10001, АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, (12415, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Іванівка, вул. Миру, 14а; РНОКПП: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, та не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя О. П. Сингаївський