Справа № 352/252/19
Провадження № 22-ц/4808/879/19
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - Постоловської Т.М., позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, з апеляційною скаргою Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року, ухвалене суддею Гургулою В.Б.,

Короткий зміст заяви та її обгрунтування

У лютому 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах з Івано-Франківським обласним ветеринарно-санітарним загоном з 13.02.1984 по 05.10.1998.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що у зв`язку з досягненням 60-річного віку звернувся до Тисменицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (далі - Управління ПФУ) із заявою про призначення пенсії за віком. Листом Управління ПФУ № 4470/031 від 07.09.2018 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що не вистачає страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком, оскільки не зараховано період стажу роботи в з 13.02.1984 по 05.10.1998 у Івано-Франківському обласному ветеринарно-санітарному загоні, через те, що запис у трудовій книжці про звільнення його з посади старшого ветлікаря Облветсанзагону завірений печаткою Української РСР, а не печаткою із гербом чи іншими реквізитами України. У листі відмові зазначено, що при пред`явленні уточнюючої довідки про стаж роботи, період роботи з 13.04.1984 по 05.10.1998 буде враховано до загального страхового стажу. Вказаний стаж перевірити немає можливості, оскільки установа ліквідована, а первинні документи в архів не передані, що підтверджується відповідними листами архівних відділів. Також немає можливості підтвердити стаж роботи відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, оскільки свідки, які знають заявника по спільній з ним роботі в одній установі, не мають документу про свою роботу за весь час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. У всіх працівників, які звільнялися Облветсанзагону, записи про звільнення також завірялися печаткою Української РСР, тому трудові книжки таких свідків не можуть бути враховані органами пенсійного фонду на підтвердження трудового стажу з показань свідків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним ветеринарно-санітарним загоном з 13.02.1984 по 05.10.1998, де займав посади з 13.02.1984 по 30.11.1988 старшого ветлікаря, з 01.12.1988 по 05.10.1998 ведучого ветлікаря, згідно з записами № 15-17 в трудовій книжці заведеній 09.08.1973 на ім`я ОСОБА_1 , 1958 року народження.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановлення юридичного факту перебування заявника у трудових відносинах із Івано-Франківським обласним ветеринарно-санітарним загоном з 13.02.1984 по 05.10.1998 надасть йому право на призначення пенсії за віком, тобто від цього факту залежить виникнення майнового права заявника на пенсійне забезпечення. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Встановлення факту в цій справі жодним чином не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі начальник Тисменицього об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, оскільки заявник просить підтвердити його наявний трудовий стаж з подальшим зарахуванням управлінням ПФУ періоду його роботи для розрахунку пенсії, посилаючись на неможливість отримати підтверджуючу довідку, а згідно з Порядком підтвердження нявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 року. Факт, який просить встановити заявник не входить до переліку фактів, передбачених у ч.1 ст. 256 ЦПК України. Судом безпідставно не взято до уваги вимоги ч.6 ст.294 ЦПК України, оскільки у цій справі є спір про право. У суду не було підстав для встановлення факту, оскільки у порушення п. 18 Порядку свідки допитані судом не змогли підтвердити факт роботи заявника протягом усього спірного періоду. Таким чином, апелянт вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що суд правильно здійснив допит свідків, керуючись вимогами ЦПК Україи, а не Порядком підтвердженя наявного трудового стажу, суд дійшов правильного висновку про неможливість встановити наявний трудовий стаж органами ПФУ згідно з указаним Порядком. Апелянт не зазначає, що він може встановити трудовий стаж заявника в позасудовому порядку. Право заявника на цій стадії ще не виникало, тому не має можливості звернутися до суду у позовному провадженні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг пенсійного віку, та звернувся до Тисменицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Листом Тисменицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківської області № 4470/031 від 07.09.2018 заявнику відмовлено у призначення пенсії за віком у зв`язку з тим, що не вистачає страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком. Період стажу роботи з 13.02.1984 по 05.10.1998 не зараховано, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення з 05.10.1998, відповідно до наказу № 25-к не завірений печаткою із гербом чи іншими реквізитами України.

У трудовій книжці, заведеній на ім`я ОСОБА_1 , 1958 року народження, дата заповнення трудової книжки 09.08.1973, на сторінці 21 запис № 17 від 05.10.1998 про звільнення його з посади старшого ветлікаря Облветсанзагону в зв`язку з скороченням даної посади, завірений печаткою Української РСР.

Відсутність необхідних документів для підтвердження наявного трудового стажу в архівних установах підтверджується листом архівного відділу Івано-Франківської міської ради від 24.07.2018 № 35/59-4.01/759, та листом Державного архіву Івано-Франківської області від 04.02.2019 № М-8/06-07.

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, яка доводи апеляційної скарги підтримала, заявника та його представника, які вимоги скарги заперечили, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити, зважаючи на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах з Івано-Франківським обласним ветеринарно-санітарним загоном з 13.02.1984 по 05.10.1998, встановлення якого необхідно йому для призначення пенсії за віком, посилаючись нате, що у позасудовому порядку встановити такий факт неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1-2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 761/16799/15-ц).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 1, 2 Порядку).

Пунктом 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п. 25 Порядку у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Таким чином, вказаним Порядком передбачено, що підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не судами.

Крім того, Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку, зокрема, факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктами 4.1 та 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі звернення особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 розділу ІV), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ.

Згідно п. 4.7. вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин є підстави для закриття провадження у цій справі, тому що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та частини другої статті 124 Конституції України заявник ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 08.10.2018 р., справа №706/1637/16-ц).

Враховуючи зазначене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах не може бути розглянута в порядку окремого провадження, передбаченому ЦПК України.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що суд дійшов правильного висновку про неможливість встановити наявний трудовий стаж органами ПФУ згідно з указаним Порядком, є безпідставними, оскільки як встановлено вище Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Інші доводи заявника, викладені у відзиві не спростовують висновку щодо необхідності скасування оскарженого рішення та закриття провадження у цій справі.

Вищезазначеного суд першої інстанції не врахував, помилково розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, тому відповідно до ст. 377 ЦПК України оскаржене рішення необхідно скасувати, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування в трудових відносинах - закрити.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про встановлення факту перебування в трудових відносинах, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Л.В. Василишин

І.О. Максюта