ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4097/19 Номер провадження 22-ц/814/3079/19Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: Територіальна громада в особі Полтавської міської ради

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Шаповалова Олексія Олександровича

на рішення Київського районного суду м. Полтави, ухвалене 09 жовтня 2019 року у складі судді Васильєвої Л.М.

по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частки, а за ОСОБА_2 1/10 частку житлового будинку «А-1» АДРЕСА_1 , загальною площею 99,5 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті мала у власності 13/100 частки житлового будинку літ. «А-1» АДРЕСА_1 , загальною площею 99,5 кв.м. Спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , якій на момент смерті на праві власності належала 1/10 частина вищевказаного будинку. Спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

Зазначали, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на житловий будинок «А-1» АДРЕСА_1 , загальною площею 99,5 кв.м. з розміром частки «1» за ОСОБА_5 . У зв`язку із цим вони не мають можливості оформити спадщину на частини вищевказаного будинку.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що Територіальна громада в особі Полтавської міської ради жодних прав позивачів не порушувала та не є належним відповідачем у справі. Окрім того, позивачами обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Шаповалов О.О., просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2013 року проведена реєстрація права власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , розмір частки 1 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2013 року за ОСОБА_5

25 червня 2004 року проведена реєстрація права власності за ОСОБА_4 , розмір частки 1/10 житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення.

28 березня 2014 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_3 на 13/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Її спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1 який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 06 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 13/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з тих підстав, що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами (а.с. 25). Видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за вказано ю адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Єдиним її спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину є ОСОБА_2

15 січня 2018 року приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що надані ним документи, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами (а.с. 44). Видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за вказаною адресою.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачів, пред`явлених до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вірно встановив, що позивачі не мають можливості оформити спадщину на частини домоволодіння, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 з розміром частки 1 зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 36), що і стало підставою для відмови нотаріусами у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відмовляючи у задоволенні позову суд вірно послався на те, що за вимогами позивачів не може відповідати територіальна громада міста Полтави, оскільки вона жодним чином не порушувала їх права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки позивачі не вступали у правовідносини з територіальною громадою міста Полтави з приводу оформлення спадщини. Більше того, до повноважень останньої не належить вирішення питань, які стали на заваді в оформленні спадщини позивачів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 1 та ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно зі ст. 25 Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Повноваження місцевих рад визначені у главах 1, 2 розділу ІІ Закону.

Аналіз наведених норм права вказує на те, що територіальна громада в особі Полтавської міської ради є неналежним відповідачем за вимогами позивачів.

Із клопотанням про зміну неналежного відповідача позивачі до суду першої інстанції не зверталися, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, місцевий суд правомірно роз`яснив, що заявлені вимоги не є ефективним способом захисту, оскільки наявність реєстрації за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з розміром частки 1 є перешкодою для подальшої реєстрації права власності позивачів, навіть за наявності судового рішення про визнання за ними такого права.

Роз`яснення ефективного способу відновлення прав позивачів на спадкове майно здійснено місцевим судом правильно та з урахуванням дійсних обставин справи.

Посилання апелянта на положення п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» є безпідставним та не відповідає дійсному змісту роз`яснень, викладених Верховним Судом України.

Так, відповідно до абзаців 1, 2 п. 24 вказаної постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, вказані роз`яснення стосуються виключно про подання позову щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Шаповалова Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль