Провадження № 2-п/161/26/19

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат, було ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 18.12.2018 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 заяву мотивує тим, що судове засідання, в якому було ухвалено рішення, відбулося за його відсутності, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи, тому не зміг прийняти участь у судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав повністю, просив скасувати заочне рішення. Суду пояснив, що відповідач проживає у м. Луганськ разом з сімєю. Також зазначає, що судом не враховано ту обставину, що на утриманні у відповідача перебуває троє малолітніх дітей.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечили щодо скасування заочного рішення. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в своїй заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача також зазначив місцем для листування відповідача його останнє зареєстроване місце проживання, яке у своїй позовній заяві і вказала позивач, а саме: квартира АДРЕСА_1. Представник позивача у своїй заяві взагалі не вказав місце проживання відповідача, а лише висловив припущення, що він проживає в м. Луганськ, не вказавши точної адреси проживання. Тому на думку позивача відповідач, як може проживати за своїм місцем реєстрації, так і може проживати за інформацією в Данії зі своїми дітьми, оскільки він надав до своєї заяви копії свідоцтв про народження дітей, які зареєстровані і проживають в Данії.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи, суд приходить до висновку, що заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Посилання відповідача на те, що при прийнятті заочного рішення 18.12.2018 року суд обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі, безпідставні.

Поштова кореспонденція відповідачу направлялася за адресою: АДРЕСА_2. В заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначає останнє зареєстроване місце проживання відповідача адресу, за якою надсилалися судові виклики, а саме: АДРЕСА_2.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно зі статтею 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо доказів в обґрунтування заяви по суті спору, то суд знаходить їх такими, що не ставлять під сумнів рішення суду.

З огляду на розяснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та розяснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення так і не надав доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, а доводи представлені відповідачем у заяві не спростовують висновків суду встановлених у заочному рішенні від 18.12.2018 року.

Безпідставне і необґрунтоване твердження відповідача про необхідність скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку буде порушувати законні права та інтереси протилежної сторони та суперечити принципу права на справедливий суд, що закріплений і ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

З огляду на викладене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат - залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5