КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3863/19
Провадження № 2/488/1660/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2019 року м. Миколаїв Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Універсальна товарна біржа "Марія" та ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Універсальна товарна біржа "Марія" та ОСОБА_3 про визнання договору № 1012 купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано 21.09.2001 року на Універсальній товарній біржі "Марія", укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони дійсним та визнання права власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.09.2001 року позивач ОСОБА_1 , уклала з відповідачем ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Так при укладанні угоди, умови, передбачені ст. 224 ЦК України сторонами по договору купівлі-продажу виконані в повному обсязі, а саме відповідач передав позивачу 1/2 частину квартири у власність, а ОСОБА_1 прийняла її та виплатила відповідачу обумовлену суму грошей.

Власником іншої частини квартири є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1993 року за № 0067.

Оскільки спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1012 від 21.09.2001 року не був зареєстрований позивачем у ММБТІ, тобто право власності за нею не було зареєстроване, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

18.09.2019 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 - ІV (у редакції Закону № 2147 - VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч.ч. 6,8 ст. 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який надійшла 07.10.2019 року.

08.10.2019 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.09.2001 року позивач ОСОБА_1 , уклала з відповідачем ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Так при укладанні угоди, умови, передбачені ст. 224 ЦК України сторонами по договору купівлі-продажу виконані в повному обсязі, а саме відповідач передав позивачу 1/2 частину квартири у власність, а ОСОБА_1 прийняла її та виплатила відповідачу обумовлену суму грошей.

Власником іншої частини квартири є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1993 року за № 0067.

Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1012 від 21.09.2001 року не був зареєстрований позивачем у ММБТІ.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз"яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 21.09.2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились, щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним.

З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу, щодо визнання права власності на майно такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Універсальна товарна біржа "Марія" та ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1012 купівлі-продажу нерухомого майна, 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , укладений 21.09.2001 року на Універсальній товарній біржі "Марія" між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 );

Відповідач - ОСОБА_2 (рік народження не відомий, РНОКПП: не відомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 );

Третя особа - Універсальна товарна біржа "Марія" (місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 293);

Третя особа - ОСОБА_3 (рік народження не відомий, РНОКПП: не відомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Суддя Я.А. Чернявська