_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6408/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

за участю секретаря Дідур В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення піклування та призначення опікуном позивача над дітьми, посилаючись на те, що відповідачі не проявляють ніякої турботи про дитину, повністю ухилилися від її матеріального забезпечення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутності, не заперечують проти задоволення позовної заяви.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 з 17 жовтня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 є матір`ю дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачі самоусунулися від виховання та утримання своєї дітей, не надають грошей чи іншого утримання, з дітьми не спілкуються, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про її фізичний, духовий і моральний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення.

Згідно зі ст. 141 СК України, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, підставами позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, надала до суду висновок за № 2165/01-11 від 25 листопада 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_1 піклувальником/опікуном дітей.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно зі ст. 50 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради Ураїни за № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі М .С . проти України, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні 5 презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі Зоммерфельд проти Німеччини від 08 липня 2003 року, Цаунеггер проти Німеччини від 03 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном.

Керуючись ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. 164, 166, 180, 181, 182 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити піклування над неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити піклування над малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий Салтан Л. В.