Справа № 2-7436/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про розшук боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , в порядку ст. 438 ЦПК України.

Зі змісту подання вбачається, що в провадженні Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження за АСВП № 48209264 від 23.07.2015 року з примусового виконання виконавчого листа по справі №2/712/2010/2010 від 23.08.2012 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" суму боргу 389 351,43 грн.

23.0.2015 року старшим державним виконавцем, відповідно до вимог ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 48209264 з примусового виконання виконавчого листа № №2/712/2010/2010 від 23.08.2012р., якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 30.07.2015 року. Копію даної постанови супровідним листом надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження та зобов`язано його з явитись в строк до 30.07.2015 року.

Як зазначено в поданні, державним виконавцем у межах зазначеного виконавчого провадження вжито заходи щодо примусового виконання рішення суду, здійснена перевірка майнового стану боржника. За допомогою АСВП направлено запити до Пенсійного фонду України, ДФС України та в органи/установи, які проводять реєстрацію/перереєстрацію майна. Відповідно до наданих відповідей встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє зареєстроване рухоме та нерухоме майно, відсутні джерела отримання доходів, на обліку в органах ДФС не перебуває.

Державний виконавець зазначає, що неодноразово на адресу боржника зазначену у виконавчому документі надсилалися виклики державного виконавця. На визначений час та дату боржник ОСОБА_1 не з`являвся, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, декларацію про доходи та майно не надав, достовірні відомості про доходи та місце роботи та інші відомості не повідомляв.

14.08.2019 року при виїзді за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 не проживає за вищевказаною адресою.

З метою встановлення фактичного місця проживання 14.11.2019 року керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено запит до Сторожницької сільської ради.

25.11.2019 року надійшла відповідь № 731 від 21.11.2019 року від Сторожницької сільської ради, згідно якої: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . згідно записів господарської книги сільської ради зареєстрований на постійне місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає впродовж останніх років. На території сільської ради майно за ОСОБА_1 не числиться.

Враховуючи викладене та те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, керуючись ст. 438 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець просить: винести ухвалу про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за, виконавчим документом АДРЕСА_1 . Повідомити Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про розгляд подання державного виконавця

Дослідивши подання про розшук боржника та додані до нього матеріали суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

До подання державного виконавця ставляться такі ж вимоги, що й до позовної заяви, визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

В поданні державним виконавцем не зазначено доказів, про те, боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження. Так, в поданні вказано, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2015 року, супровідним листом надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження та зобов`язано боржника з`явитись в строк до 30.07.2015 року. Разом із тим підтвердження про надсилання такого не надано, як і отримання вказаної постанови боржником.

Окрім того, підтвердження отримання боржником викликів його до Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, до матеріалів подання не додано. Натомість надано лише підтвердження направлення викликів, зокрема копії самих викликів, квитанції про направлення рекомендованих листів, та реєстри поштових відправлень.

Разом із тим, матеріали подання не містять повідомлення з відміткою про невручення такого боржнику.

Слід вказати також на те, що згідно інформаційної довідки наданої Сторожницькою сільською радою від 21.11.2019 року №731, боржник гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно погосподарської книги сільської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає впродовж останніх років.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Проте, подання не містить інформації щодо здійснених державним виконавцем заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_1 , відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), витребування інших відомостей щодо встановлення знаходження боржника.

ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема ст.38 керуючись якою, державний виконавець звернувся із даним поданням до суду передбачає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи …. виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Згідно Постанови КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, з 04.04.2016 року функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад. Так, до цього часу саме на підрозділи міграційної служби були покладені вказані функції.

Відомостей про зверення до Державної міграційної служби в матеріалах подання відсутні. Окрім того, головним державним виконавцем не вжито заходів щодо встановлення місця роботи боржника.

Матеріали подання також не містять підтвердження того, що головним держаним виконавцем здійснювалися запити щодо отримання інформації про перетинання фізичною особою (боржником) державного кордону України за останні 5 років, що може прямо впливати на предмет подання в разі, якщо боржник знаходиться на даний час за межами України і що державний виконавець міг з`ясувати самостійно перед зверненням до суду, звернувшись до відповідного підрозділу Державної прикордонної служби України. Таким чином, для прийняття подання до розгляду суду повинні бути надані відповідні дані про перебування боржника-фізичної особи на території України.

Наявний в справі акт державного виконавця від 14.08.2019 року про не проживання боржника за місцем його реєстрації, складений державним виконавцем, без додаткових відомостей на основі яких виконавець прийшов до вище вказаного висновку, не може бути належним доказом. Відсутні відомості чи мешкають там інші особи, які могли б дати свідчення про місце перебування боржника, чи вказаний будинок взагалі не заселений, вказаний акт не містить, як і подання, що прямо впливає на можливість прийняття подання до розгляду, а тому державному виконавцеві слід надати суду у формі уточненого подання відповідну інформацію для вирішення питання про прийняття подання до розгляду по суті.

Розгляд подання про розшук боржника регламентовано ст. 438 ЦПК України та положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Принаймні, ці нормативно-правові акти не визначають вимоги, яким має відповідати подання, що вноситься державним виконавцем з такого роду питання.

Проте, згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

У той же час, за положеннями цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу, а як наслідок, цим вимогам має відповідати і подання державного виконавця, яке вноситься ним до суду у порядку норм Розділу VI того ж Кодексу.

Разом з тим, не додано до подання його копії та копії всіх документів, що додаються до нього, відповідно до кількості учасників справи (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

Вважаю, що за наявності зазначених недоліків дане подання про оголошення розшуку боржника не може бути розглянуте по суті, у зв`язку з чим заявнику необхідно надати строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення подання без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185, 438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про розшук боржника ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати головному державному виконавцю Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області п`ять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити головному державному виконавцю Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, подання буде вважатися неподаним та повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ужгородського

місьрайонного суду О.В. Фазикош