Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа №559/2372/17

провадження №61-7641св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Край», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Радивилівська міська рада Рівненської області, про визнання недійсними додаткової угоди і договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі та додаткової угоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада 2018 року у складі судді Жуковської О. Ю. та постанову Рівненського апеляційного суду

від 14 березня 2019 року у складі колегії суддів: Гордійчук С. О.,

Боймиструк С. В., Шимків С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Край»,

представник відповідача - Сидорук-Сердинська Лілія Анатоліївна,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Радивилівська міська рада Рівненської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Край» (далі - ТОВ «Волинь Край», товариство), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Радивилівська міська рада Рівненської області, з позовом,

у якому просила визнати недійсним договір оренди землі від 01 серпня

2007 року та додаткової угоди від 23 січня 2017 року та скасувати їх реєстрацію.

2. Позовна заява мотивована тим, що за договором оренди, укладеним

01 серпня 2007 року між ТОВ «Волинь Край» та матір`ю позивача

ОСОБА_3 , остання передала в оренду товариству належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,7124 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Дубенського району.

3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті власником вищевказаної земельної ділянки стала позивач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2016 року.

4. У грудні 2016 року товариство зверталось до позивача з проханням укласти додатковий договір до договору оренди землі, однак вона категорично відмовилася, і жодних угод із ТОВ «Волинь Край» не підписувала.

5. У червні 2017 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Радивилівської міської ради

від 22 лютого 2017 року зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 23 січня 2017 року, яку вона не підписувала.

6. ОСОБА_1 вважає, що посадові особи ТОВ «Волинь Край» підробили її підпис на додатковій угоді до договору оренди, просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

7. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 14 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю позовних вимог. Місцевий суд дійшов висновку, що справжність підпису ОСОБА_1 на додатковій угоді від 23 січня 2017 року встановлена почеркознавчою експертизою в межах кримінального провадження від 21 червня 2017 року, а також тим фактом, що позивач отримує від ТОВ «Волинь край» орендну плату.

9. Місцевий суд також дійшов висновку, що суб`єктивні права позивача на майно порушені не були.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

10. Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада

2018 року залишено без змін.

11. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог за їх недоведеністю. Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Касаційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно не призначив судово-почеркознавчу експертизу, оскільки це є визначальним для ідентифікації виконавця підпису в оспореному правочині.

14. Заявник також посилається на те, що не дана належна оцінка тому факту, що стороною відповідача не виконана ухвала суду про витребування доказів в частині надання суду оригіналу договору оренди землі від 01 серпня 2007 року, оригіналу накладної - відомості від 28 серпня 2008 року, оскільки, як пояснив представник відповідача, вказані документи є загубленими. Проте на момент подання відзиву на позовну заяву з додатками вказані документи були наявні у відповідача, оскільки на наданих суду та позивачу копіях є відмітка «Згідно з оригіналом».

15. Касаційна скарга також містить посилання на те, що суд не взяв до уваги положення статті 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні.

Доводи інших учасників справи

16. Відзив ТОВ «Волинь Край» аргументовано тим, що доводи касаційної скарги необґрунтовані. Вказує, що оскаржений договір оренди відповідає типовій формі договору оренди землі, яка діяла станом на день укладення договору та Закону України «Про оренду землі», то такий договір є чинним для спадкоємців орендодавця, який помер. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17. Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

18. Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 2,79 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області, належала на праві власності ОСОБА_3 .

20. 01 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Волинь Край» укладено договір оренди землі, який зареєстровано в установленому законом порядку, про що 12 грудня 2007 року у Державному реєстрі земель вчинено запис.

21. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

22. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 набула право власності на вказану вище земельну ділянку.

23. 23 січня 2017 року між ТОВ «Волинь Край» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про заміну сторони орендодавця в договорі оренди землі.

24. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на спірну земельну ділянку зафіксовано інше речове право - право оренди земельної ділянки строком на 15 років на підставі договору оренди від 01 серпня 2007 року та додаткової угоди

від 23 січня 2017 року орендодавець - ОСОБА_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

25. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

26. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

27. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

28. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

29. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

30. Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсними додаткової угоди і договору оренди землі та скасування їх державної реєстрації.

31. Як на підставу позову, ОСОБА_1 посилалася на те, що додатковий договір оренди вона не підписувала. Фактично вказувала на відсутність волевиявлення на укладення додаткової угоди до договору.

32. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

33. Відповідно до статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

34. Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

35. Пунктом 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

36. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

37. Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України.

38. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

39. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

40. Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі.

41. У справі, яка переглядається, судово-почеркознавчої експертизи не проводилась.

42. Спростовуючи доводи позивача про непідписання нею додаткової угоди до договору оренди землі, суд першої і апеляційної інстанції зіслались на висновок судово-почеркознавчої експертизи від 29 вересня 2017 року, яка проведена в межах кримінального провадження за ознаками частини першої статті 358 КК України, яким установлено справжність підпису ОСОБА_1 на додатковій угоді від 23 січня 2017 року.

43. Даний висновок судово-почеркознавчої експертизи від 29 вересня

2017 року у матеріалах справи відсутній.

44. Суди вважали доведеним, що з умовами додаткової угоди орендодавець був ознайомлений, договір ним підписаний, що свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. Про те, що умови договору були зрозумілі позивачу, а також те, що він погодився з ними, свідчить і той факт, що вона у лютому 2017 року отримала орендну плату за період з 2009 до 2017 року у розмірі 17 971,85 грн. Факт отримання коштів за договором оренди спірної землі позивачем не заперечується.

45. Заявлене при подачі апеляційної скарги клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи апеляційним судом відхилене, оскільки позивач вимог визнання договору оренди недійсним з підстав підроблення підпису ОСОБА_3 не заявляла. Апеляційний суд також указав, що оригінал оспорюваного договору із підписом ОСОБА_3 не зберігся, а отже відсутній предмет експертного дослідження.

46. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

47. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

48. Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

49. Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

50. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

51. За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

52. Судом наведене не враховано та не дано належної оцінки тому факту, що для з`ясування дійсності підпису в оспореному правочині у справі слід провести судово-почеркознавчу експертизу.

53. Стороною позивача вказано про неможливість проведення експертизи через відсутність у відповідача оригіналів оспорених нею угод, тому просила це розцінити як ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів і застосувати положення статті 109 ЦПК України.

54. Проте суд не дав належної оцінки тій обставині, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 серпня 2017 року, постановленою в порядку кримінального провадження, надано дозвіл на вилучення у ТОВ «Волинь-Край» ряду документів, у томі числі оригіналу договору оренди землі від 01 серпня 2007 року, укладеного між товариством та ОСОБА_3 , оригіналу додаткової угоди до договору оренди від 23 січня 2017 року.

55. Наведене вище свідчить про неповне встановлення всіх конкретних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та впливають на правильність його вирішення.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

56. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

57. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

58. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судом не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 14 листопада 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 14 березня 2019 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська