Провадження №6/369/230/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі виконавчого документа у справі за позовом Громадської організації «Садове товариство "МАСИВ ОЛЕНІВКА" до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування, знесення самочинно збудованого паркану та приведення земельної ділянки в стан, що існував до порушення, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Громадська організація «Садове товариство» МАСИВ ОЛЕНІВКА» про усунення перешкод в користуванні засобом обліку електроенергії лічильником та дорогою загального користування та зобов`язання відповідача знести самочинно збудований паркан та приведення земельної ділянки в попередній стан, що існував до порушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі виконавчого документа, в якій просила зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 59222827 від 30.05.2019 року, відкритого згідно постанови старшого державного виконавця Литвин С.В. на підставі виконавчого листа № 369/11929/15-ц, виданого 07.11.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на строк до отримання судом висновку судового експерта КНДІСЕ за ухвалою про призначення судом експертизи від 11.10.2018 року у цивільній справі № 369/13857/17 за позовом ГО СТ «Оленівка 2» до ОСОБА_2 , державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління Держгеокадастру про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року задоволено позов Громадської організації «Садове товариство» МАСИВ ОЛЕНІВКА» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування, знесення самочинно збудованого паркану та приведення земельної ділянки в стан, що існував до порушення. Зобов`язано ОСОБА_1 привести земельну ділянку дорогу загального користування, що проходить вздовж меж земельних ділянок № 56-58 (згідно генплану с/т «Масив Оленівка»), за адресою: АДРЕСА_1 ) в стан, який існував до порушення, шляхом знесення самочинно збудованого паркану встановленого на вказаній дорозі загального користування. Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь Громадської організації «Садове товариство «МАСИВ ОЛЕНІВКА» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Громадська організація «Садове товариство» МАСИВ ОЛЕНІВКА» про усунення перешкод в користуванні засобом обліку електроенергії лічильником та дорогою загального користування та зобов`язання відповідача знести самочинно збудований паркан та приведення земельної ділянки в попередній стан, що існував до порушення, задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 в праві вільного доступу до засобів обліку електричної енергії (лічильнику), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення дороги загального користування вздовж меж земельних ділянок № АДРЕСА_2 (згідно генплану с/т «Масив Оленівка») в стан, що існував до будівництва паркану на вказаній дорозі та вигрібної ями (каналізаційного колодязя). Зобов`язано ОСОБА_1 знести самочинно збудований бетонний паркан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та проходить вздовж меж земельних ділянок № АДРЕСА_2 згідно генплану с/т «Масив Оленівка») зі сторони дороги загального користування. Зобов`язано ОСОБА_1 засипати вигрібну яму (каналізаційний колодязь), що викопана на дорозі загального користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та проходить вздовж меж земельних ділянок № 56-58 (згідно генплану с/т «Масив Оленівка»).

Постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палат Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року залишено без змін.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключні підстави зупинення вчинення виконавчих дій.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Аналізуючи зазначене, суд вважає, що до компетенції суду не входить вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця.

Разом з тим, суд роз`яснює, що в разі порушення права заявника державним виконавцем щодо вчинення виконавчих дій, вона вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

З огляду на вищезазначене, заява ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у звязку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 450 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні ОСОБА_1 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі виконавчого документа, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Ковальчук