Провадження № 22-ц/801/52/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуСправа № 127/23136/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника Вінницької міської ради Коваленка В.В., ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене 04 жовтня 2018 року під головуванням судді Луценко Л.В. в м. Вінниці, у цивільній справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Вінницька міська рада звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що виконавчими органами Вінницької міської ради було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці, зокрема земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої працівниками Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради складено акт обстеження земельної ділянки міста Вінниці №117/9-03-3 від 15.08.2017 року.

Зі змісту вказаного акту встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку територіальної громади міста Вінниці, площею 0,0628 га, шляхом встановлення цегляного паркану, частини капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., без відповідних дозвільних документів, що підтверджується кадастровим планом, складеним за результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, проведеної МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури». На вказаній земельній ділянці, площею 0,0628 га, наявні об'єкти нерухомості, а саме частина капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальна нежитлова будівля, площею 1 кв.м., що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, на які відсутні правовстановлюючі документи. Земельна ділянка, площею 0,0628 га, використовується для обслуговування житлового будинку без правовстановлюючих документів.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки біля самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0628 га, розташовані земельні ділянки кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, площею 0,0632 га, 0,0232 га, 0,0136 га відповідно, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться у приватній власності відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2017 року №94511137.

На земельних ділянках кадастрові НОМЕР_2, НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться частина житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, 16.08.2017 року за вих.№09-00-01-34852 виконавчими органами Вінницької міської ради на адресу відповідача направлено попередження про усунення порушення законодавства територіальної громади м. Вінниці щодо негайного звільнення земельної ділянки, площею 0,0628 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, розташована біля будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення паркану, частини капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., та приведення земельної ділянки комунальної власності в первинний стан. Проте, відповідачем не вжито жодного заходу для усунення вказаних порушень.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння АДРЕСА_1 (поряд із земельними ділянками кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3), шляхом знесення цегляного паркану, частини капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., та привести земельну ділянку в первинний придатний для використання стан за його рахунок.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння АДРЕСА_1 (поряд із земельними ділянками кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3), шляхом знесення цегляного паркану, та привести земельну ділянку в первинний придатний для використання стан за його рахунок.

В іншій частині задоволення позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Вінницької міської ради судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вінницька міська рада також подала апеляційну скаргу на зазначене рішення, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновку суду обставинам справи просила рішення Вінницького міського суду від 04 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні частини позовної вимоги Вінницької міської ради та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимогу позивача про зобов'язання ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту ділянку площею 0,0628 га біля будинковолодіння АДРЕСА_1 шляхом знесення частини капітальної житлової будівлі площею 47 кв.м. та капітальної нежитлової будівлі площею 1 кв.м., відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Вінницької міської ради задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що виконавчими органами Вінницької міської ради було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці, зокрема земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої працівниками Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради складено акт обстеження земельної ділянки міста Вінниці №117/9-03-3 від 15.08.2017 року (а.с.9-10).

Зі змісту вищевказаного акту встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку територіальної громади міста Вінниці, площею 0,0628 га, шляхом встановлення цегляного паркану без відповідних дозвільних документів, що підтверджується кадастровим планом, складеним за результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, проведеної МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» (а.с.8).

Окрім того, на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці, площею 0,0628 га, наявні об'єкти нерухомості, а саме: частина капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальна нежитлова будівля, площею 1 кв.м., на які відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року (а.с.8). Земельна ділянка, площею 0,0628 га, використовується для обслуговування житлового будинку без правовстановлюючих документів.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки біля самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0628 га, розташовані земельні ділянки кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, площею 0,0632 га, 0,0232 га, 0,0136 га відповідно, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться у приватній власності відповідача, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та сторонами не заперечувалось.

На земельних ділянках кадастрові НОМЕР_2, НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться частина житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, 16.08.2017 року за вих.№09-00-01-34852 виконавчими органами Вінницької міської ради на адресу відповідача направлено попередження про усунення порушення законодавства територіальної громади м. Вінниці щодо негайного звільнення земельної ділянки, площею 0,0628 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, розташована біля будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення паркану, частини житлової будівлі, нежитлової будівлі та приведення земельної ділянки комунальної власності в первинний стан (а.с.11-12).

Вищевказане попередження було отримано особисто відповідачем 06.10.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7).

Проте, відповідачем не вжито жодного заходу для усунення вказаних порушень.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги Вінницької міської ради виходив з того, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, побудувавши на ній цегляний паркан. Земельна ділянка у встановленому законом порядку відповідачу у власність не передавалась, отже у силу статті 212 ЗК України відповідач зобов'язаний її звільнити шляхом демонтажу цегляного паркану, з приведенням земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан.

Частиною 1 ст. 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

За вимогами ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Також Земельний кодекс України містить заборону щодо використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації (ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За приписами ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користуванням ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кадастрового плану, складеного за результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки, проведеної МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» від 07.08.2017 року земельна ділянка площею 0,0628 га належить територіальній громаді м. Вінниці, однак перебуває у користуванні ОСОБА_5 без правовстановлюючих документів (а.с. 8).

Рішенням Вінницької міської ради від 24.11.2017 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості)» ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) на АДРЕСА_1 для передачі у власність шляхом викупу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 561 кв.м. (понад норму безоплатної передачі у власність в межах будинковолодіння) та надати дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (несільськогосподарського призначення) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки.

Однак відомостей про вжиття заходів щодо придбання зазначеної земельної ділянки та внесення авансового платежу в рахунок оплати земельної ділянки ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 самовільно зайняв земельну ділянку, без відповідних на те законних підстав нею користується, а саме побудував на ній частину житлового будинку, паркан та нежитловий об'єкт площею 1 кв.м., з моменту прийняття Вінницькою міською радою рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації пройшло вже більше року, при цьому він не вжив будь-яких дій, спрямованих на придбання зазначеної земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу Вінницької міської ради, та ухвалити нове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння АДРЕСА_1 (поряд із земельними ділянками кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3), шляхом знесення частини капітальної будівлі площею 47 кв.м. та капітальної нежитлової будівлі площею 1 кв.м. та приведенням земельної ділянки в первинний придатний для використання стан за його рахунок.

Разом із тим, судом першої інстанції безпідставно стягнуто судовий збір за подання позовної заяви з ОСОБА_5 враховуючи наступне.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6).

Зокрема, це стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 01.03.2017 р., висловленою у цивільній справі № 703/686/15-ц|6-152цс17.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 (відповідач) є особою з інвалідністю (І група) (а.с. 111).

Однак, суд першої інстанції не з'ясував цих обставин і безпідставно стягнув судовий збір з відповідача, який є особою з інвалідністю I групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати.

У контексті наведеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у цій частині також підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення.

Керуючись п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 263, п.2 ч.1 ст. 374, п.п.1,4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а також в частині розподілу судових витрат скасувати та в цій частині ухвалити нове.

Зобов'язати ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння АДРЕСА_1 (поряд із земельними ділянками кадастрові НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3), шляхом знесення частини капітальної будівлі площею 47 кв.м. та капітальної нежитлової будівлі площею 1 кв.м. та приведенням земельної ділянки в первинний придатний для використання стан за його рахунок.

Компенсувати Вінницькій міській раді за рахунок держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4000 грн.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

С.Г. Копаничук