_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1585/19
УХВАЛА

про відмову у закритті провадження по справі

16.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить суд ухвалити рішення, яким залишити автомобіль марки «HYUHDAI», модель І30, 2008 року випуску, колір сірий, державний номерний знак НОМЕР_1 , легковий комбі, номер кузова НОМЕР_2 на праві власності за ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 120 000 гривень за користування і володіння вищевказаним автомобілем в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2018 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відкрито.

10.01.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду. При дослідженні клопотання вбачається, що відповідач вказує, що позивачем подано завідомо безпідставний позов за відсутності предмету спору, мотивуючи тим, що за позивачем та відповідачем було визнано право власності в рівних частках по 1/2 частині за кожним на автомобіль марки «HYUHDAI», моделі I 30, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2018 року, яке станом на січень 2019 року є предметом апеляційного оскарження. В клопотанні ОСОБА_1 вказує на відсутній предмет спору, але одночасно посилається на підстави закриття провадження по справі, визначені ст.255 ЦПК України, так і на підстави залишення позову без розгляду, визначені ст.257 ЦПК України, тому з метою уточнення вимог клопотання розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні 05.03.2019 року ОСОБА_1 уточнила клопотання та просить суд закрити провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмета спору.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.03.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по даній цивільній справі було відмовлено та вирішено питання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2018 року у цивільній справі № 520/16281/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу, визнання договору частково недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення права власності, визнання права власності.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду, мотивуючи тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2018 року суд визнав ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в автомобілі марки «HYUHDAI», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без його реального поділу та залишив транспортний засіб у спільній частковій власності, але на час звернення до суду з даним позовом, іі право власності не виникло, оскільки рішення є предметом апеляційного оскарження, тому право позивача на Ѕ частину транспортного засобу не є порушеним.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 05.03.2019 року скасовано та справу направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, 17.10.2019 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2018 року було частково скасовано, проте в частині розподілу автомобіля та залишення транспортного засобу у спільній частковій власності залишено без змін.

У зв`язку з поданням ОСОБА_2 касаційної скарги на рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17.10.2019 року ухвалою Верховного Суду від 22.11.2019 року було зупинено дію рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 липня 2018 року в незміненій при апеляційному перегляді частині до закінчення касаційного провадження.

16.12.2019 року відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання з`явився, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Суд, дослідивши вищевказане клопотання, матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, приходить до наступного.

Закриття провадження по справі це закінчення діяльності суду з розгляду цивільної справи без ухвалення рішення із зазначених у законі підстав, яке виключає можливість повторного звернення до суду із таким самим позовом. При закритті провадження у справі виключається можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Перелік підстав закриття провадження у справі, передбачений у ст.255 ЦПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що 12.07.2018 року Київським районним судом м.Одеси було ухвалено рішення по цивільній справі № 520/16281/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу, визнання договору частково недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення права власності, визнання права власності.

На даний час вказане рішення апеляційною інстанцією частково змінено, в решті вимог залишено без змін,ухвалою Верховного Суду від 22.11.2019 року зупинено дію рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 липня 2018 року.

Наявність касаційного провадження не є перешкодою для подальшого розгляду даної цивільної справи.

Судом ретельно було досліджено правові підстави звернення з позовом ОСОБА_1 про встановлення факту, визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу, визнання договору частково недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення права власності, визнання права власності та правові підстави позову ОСОБА_2 про залишення автомобіля на праві власності за ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь компенсації в розмірі 120 000 гривень за користування і володіння вищевказаним автомобілем.

У вказаних позовах спільне те, що мова йдеться про право власності, але різні предмети спору та обставини, які підлягають доказуванню та дослідженню судом. Зокрема, при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 правовою підставою були норми статей 69-71 Сімейного Кодексу України щодо поділу спільного майна подружжя, та необхідно було встановити дату придбання майна, за які кошти воно було придбано, які слідували правочини та інше, а при розгляді позову ОСОБА_2 правовою підставою є норми статей 355-358 ЦК України, вказані норми не застосовуються до поділу майна подружжя, оскільки шлюб між сторонами було розірвано у 2015 році, а рішенням суду від 12.07.2018 року здійснено розподіл майна, визнано частки сторін у праві власності та сторони на даний час виступають як співвласники неподільної речі автомобіля, і спір виникає з приводу порядку використання неподільної речі, припинення права власності та стягнення компенсації.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд вважає, що підстави в обґрунтування поданого клопотання про закриття провадження у справі за п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України є недоведеними, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що між сторонами відсутній предмет спору.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому, ОСОБА_2 мав право звернутись з даним позовом до суду, а підстави задоволення чи відмови у позові будуть встановлені після повного та всебічного дослідження усіх доказів по справі, пояснень сторін та аналізу правових норм щодо суті спору.

Доводи, викладені в клопотанні представника відповідача не є підставами, в розумінні ст. 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, а за своєю формою, є запереченнями проти позову по суті.

Суд вважає, що правова оцінка усіх доводів та заперечень відповідача, має надаватись судом в остаточному судовому рішенні після закінчення розгляду справи по суті.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, оскільки фактично між сторонами існує предмет спору про стягнення грошових коштів, як відповідної матеріальної компенсації від іншого співвласника, який володіє і користується спільним майном, вказаний спір не врегульовано між ними мірним шляхом, позивач не заявляє відмову від позову, тому суд вважає, що правові підстави закриття провадження по справі за відсутністю предмету спору, передбачені п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, по даній справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 255, 256,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.