Справа № 463/4071/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/140/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

в липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про зміну прізвища малолітнім дітям: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з лютого 2000 року по грудень 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який між ними було розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з нею. Зазначає, що зміна прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » зумовлена складними стосунками з відповідачем та необхідністю припинити цькування дітей з боку однолітків через перекручування прізвища « ОСОБА_8 ».
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну прізвища малолітнім дітям відмовлено.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що судом не враховано те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, нехтує ними, не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням дітей, вважає, що сплатою аліментів його батьківська роль у вихованні дітей є вичерпаною Зазначає, що вона виховує дітей самостійно і бажає, щоб вони носили її прізвище. Звертає увагу на те, що зміна прізвища дітей ніяким чином не впливає на законні права, інтереси та обов`язки відповідача щодо дітей, а сам факт того, що відповідач являється біологічним батьком, не може бути причиною для того щоб діти носили його прізвище. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що без зміни прізвища будуть порушені права та інтереси дітей, судом не встановлено тих обставин, які свідчать про відповідність зміни прізвища інтересам дітей, а доводи позивача щодо зміни прізвища дітей з тих підстав, що з відповідачем склалися напружені стосунки та необхідністю припинити цькування дітей з боку однолітків через перекручування прізвища « ОСОБА_8 », належним чином не підтверджені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 лютого 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Франківського району м. Львова було зареєстровано шлюб, актовий запис №43.
Матеріалами справи встановлено, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у сторін народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі та син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 вересня 2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, де батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , прізвище дітей зазначено ОСОБА_8 .
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 20015 року розірвано шлюб, укладений 10 лютого 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Франківського району м. Львова між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 /а.с. 12/
На підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 20015 року визначено місце проживання дітей разом із позивачем та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму з дня подачі позовної заяви з 01.12.2015 року і до досягнення усіма дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви з 01.12.2015 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х річного віку.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала на те, що малолітні сини сторін також бажають змінити прізвище на « ОСОБА_9 », однак відповідач, який позов заперечив та не погоджувався з мотивами такого, згоди на зміну прізвища дітям не дає.
Право на ім`я належить до особистих невідчужуваних прав громадян. Стаття 28 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа набуває прав і обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям, яке надається їй відповідно до закону.
Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Саме ці ознаки індивідуалізують фізичну особу як учасника цивільних відносин.
Згідно зі статтями 145-148 Сімейного кодексу України ім`я дитини обирається за згодою батьків, по-батькові дається за іменем батька, якщо інше не передбачено законом України чи не ґрунтується на національних звичаях. Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, а якщо вони мають різні прізвища - за взаємною згодою між ними. Спори між батьками з приводу імені чи прізвища дитини вирішуються органами опіки та піклування або судом.
Якщо дитина народилась у батьків, які не перебувають у законному шлюбі, і батько дитини не встановлений у визначеному законом порядку, то ім`я дитині дається за вказівкою матері, по-батькові за іменем особи, записаної у свідоцтві про народження дитини як її батько, а прізвище - за прізвищем матері.
Відповідно до статті 148 Сімейного кодексу України прізвище дитині може бути змінено її батьками у разі :
- зміни прізвища обома батьками, за умови, що дитина не досягла 7 років;
- зміни прізвища обома батьками, за умови згоди дитини, якщо вона досягла 7-річного віку;
- зміни прізвища одного з батьків, за умови спільної згоди батьків та дитини, якщо вона досягла 7-річного віку;
- за заявою батьків або одного з них,якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісти відсутнім, дитині, яка не досягла 14 років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків;
- заперечення одного з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Також прізвище дитини підлягає зміни при наявності інших підстав.
До таких підстав можна віднести :
- скасування рішення суду про визнання батьківства, якщо прізвище дитини було змінене у зв`язку з визнанням батьківства;
- за наявності заяви матері та батька дитини про визнання батьківства , якщо актовий запис було складено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України;
- за рішенням суду про усиновлення тощо.
Зміна прізвища дитини змінюється у порядку, встановленому Положенням про порядок зміни, доповнення, поновленнята анулювання актових записів цивільного стану, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 26.09.2002 року № 86/5.
Прізвище дитини, яка досягла семи років має змінюватись тільки при наявності згоди дитини. Це положення є проявом права дитини на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї , посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї . Вік «сім років» вибраний не випадково. Дитина готується до школи або вже навіть навчається, саме під цим прізвищем відома у своєму середовищі, тому сама має брати участь у вирішенні питання про його зміну. Згода дитини на зміну її прізвища також відповідає закріпленому у статті 8 Конвенції про права дитини її праву на збереження індивідуальності, яка включає громадянство, ім`я та сімейні обов`язки.
Крім того, слід мати на увазі, що з питань зміни прізвища, думка дитини є вирішальною. Батьки не мають права в разі виникнення суперечки між ними та дитиною звернутися для вирішення конфлікту до органу опіки та піклування чи до суду. При відсутності на це згоди дитини батьки не мають права змінити її прізвище, оскільки у іншому випадку буде порушено право дитини на її індивідуальність. Тільки суду надано право постановити рішення всупереч думці дитини, і тільки у тому разі, якщо цього вимагають інтереси дитини (частина 3. статті 171 Сімейного кодексу України).
Ні позивачка, ні відповідач не наполягали на тому, щоб суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції, заслухав думку сина сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу зміни його прізвища на « ОСОБА_9 ».
Спір між батьками щодо зміни прізвища дитини може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення зацікавлена особа не з`явилася за захистом своїх прав та інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 Сімейного кодексу України. Звернення за захистом до органів опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Таким чином, якщо один з батьків звернувся до органів опіки та піклування для отримання дозволу на зміну прізвища дитини, в разі не згоди його з рішенням цього органу, в разі не виконання іншим з батьків цього рішення тощо, він може звернутися до суду. Крім того, той з батьків, хто бажає змінити прізвище дитини, може безпосередньо звернутися до суду, не звертаючись до органів опіки та піклування.
Припинення шлюбу між батьками не є підставою зміни прізвища дітей. Проте, якщо той з батьків, у якого дитина залишилася проживати після припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, змінив своє прізвище, він має право змінити і прізвище дитини. При цьому необхідно враховувати і наявність згоди іншого з батьків, оскільки припинення шлюбу або визнання його недійсним не впливає на обсяг прав батьків.

Тлумачення частини 5 ст. 148 СК України дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відносяться: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто, інтереси дитини є пріоритетними і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Звернувшись до суду з такими позовними вимогами позивачка не зазначила які конкретно інтереси дітей переслідує зміна їх прізвища, і чи це відповідатиме їхнім інтересам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач належно виконує батьківські обов`язки щодо матеріального утримання дітей, що не заперечувалось сторонами в суді, матеріалами справи підтверджується відсутність у ОСОБА_4 заборгованості по сплаті аліментів, відповідно до довідки №369, виданої 12.09.2018 року військовою частиною НОМЕР_3 , відповідачем сплачено аліменти за період з січня 2017 року по березень 2018 року в сумі 116118,49 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що позивачкою не доведено ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, чи неналежне виконання ним батьківських обов`язків, які б могли бути підставою для зміни прізвища дітей.
З долученого до матеріалів справи розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.04.2019 року №289 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні гр. ОСОБА_4 з дітьми, ОСОБА_10 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2011 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р. н.», вбачається, що підставою прийняття такого є заява ОСОБА_4 щодо визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, що спростовує доводи апелянта, що батько дітей ухиляється від участі у вихованні дітей, не спілкується з ними.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка виховує дітей самостійно і бажає щоб вони носили її прізвище, не є достатньою підставою для зміни прізвища дітей, оскільки не свідчить про те, що зміна прізвища дітей беззаперечно відповідає їхнім інтересам.
Апелянтом не наведено обставин, які свідчать, що зміна прізвища дітей відповідає інтересам, а не є наслідком конфліктних відносин між батьком та матір`ю дітей.
А відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зміни прізвища дітей.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 , не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текс постанови складено 08.08.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.