Справа № 522/5248/16-ц
Провадження № 2/522/1105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення.

В обґрунтування позову зазначив, що позивачу на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою 25 травня 2007 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою 18 грудня 2002 року, відповідачу на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_3 є чотирьохкімнатною квартирою, загальної площі 87,0 кв.м.., житлова 62,2 кв.м., корисна, 24,8 кв., яка складається з житлової кімнати площею 15,4 кв.м., житлової кімнати площею 15,0 кв.м., житлової кімнати 14,3 кв.м., житлової кімнати 17,5 кв.м., кухні площею 11,4 кв.м., ванної кімнати 3,4 кв.м., вбиральні 0,8 кв.м., коридору площею 9,2 кв.м.

Після реєстрації права власності позивач звернувся до відповідача з вимогою вселення у квартиру під АДРЕСА_1 ., але відповідач, вважаючи себе єдиною власницею квартири відмовилась надати ключі від квартири.

У судовому засіданні представник позивача подав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідачка до суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Своє право власності позивач зареєстрував 25.06.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою 25 травня 2007 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою 18 грудня 2002 року, відповідачу на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_3 є чотирьохкімнатною квартирою, загальної площі 87,0 кв.м.., житлова 62,2 кв.м., корисна, 24,8 кв., яка складається з житлової кімнати площею 15,4 кв.м., житлової кімнати площею 15,0 кв.м., житлової кімнати 14,3 кв.м., житлової кімнати 17,5 кв.м., кухні площею 11,4 кв.м., ванної кімнати 3,4 кв.м., вбиральні 0,8 кв.м., коридору площею 9,2 кв.м.

Після реєстрації права власності позивач звернувся до відповідача з вимогою вселення у квартиру під АДРЕСА_1 ., але відповідач, вважаючи себе єдиною власницею квартири відмовилась надати ключі від квартири.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Таким чином, позивача слід вселити в належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя:

09.12.2019