Справа № 202/297/18
Провадження №2/202/176/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нечепуренко А.Ю.,

представника позивача - Козар Г.Ю. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Резник Ж.О .,

представника третьої особи - Прокопенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 , треті особи: Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2018 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, провадження у якій було відкрито ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Зосименко С.Г. від 26.01.2018 року.

Справа перебувала у провадженні судді Зосименко С.Г., яку було тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30 листопада 2018 року.

Відповідно до протоколуповторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 13 грудня 2018 року прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі.

В позовній заяві позивач посилається на те, що у вересні 2016 року в поле зору Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради потрапила дитина ОСОБА_5 відповідно до повідомлення Комунального закладу освіти «Неповна середня загальноосвітня школа-інтернат №2» у зв`язку з неналежним виконання обов`язків її матір`ю ОСОБА_2 , відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка схильна до правопорушень, самовільних залишень домівки, втеч з дому на тривалий час, пропусків занять без поважних причин. Батьками дитини є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Відомості про батька дитини записані у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Згідно до наказу служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 12.10.2016 року №34, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. В ході роботи службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з`ясовано, що мати ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_5 фактично проживають в гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , бокс №364. Приміщення не пристосоване для проживання: відсутнє водопостачання, каналізація, газопостачання, в наявності електропостачання.

ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Спеціалістами служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради здійснений комісійний вихід за адресою реєстрації родини: АДРЕСА_2 та зі слів матері ОСОБА_2 - ОСОБА_8 стало відомо, що між дорослими членами родини існує тривалий конфлікт на фінансовому підґрунті та різних поглядах на життя, виховання та утримання дитини, тому її донька ОСОБА_2 з донькою Даніелою мешкають тимчасово в гаражі.

Зі слів бабусі, ОСОБА_5 має складний характер та схильна до шкідливих звичок. Бажання вчитися дитина не має. Поведінка дитини стає неконтрольованою. Даніела схильна до протиправних дій. Даніела часто втікає від матері, та безконтрольно проводить час, знаходячись з компанією підлітків та значно старшої за себе молоді, тому родичі не бажають нести відповідальність за життя та здоров`я дитини. ОСОБА_9 не приділяє належної уваги вихованню, утриманню доньки. 27.02.2017 року о 01 год. 00 хвилин ОСОБА_5 , 04.05.2003 року була доставлена за бродяжництво до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №1» ДОР».

21.03.2017 року за клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 17.03.2017 року № 859 ОСОБА_5 , за попередньою заявою матері ОСОБА_2 , влаштовано до Комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей, де вона і перебуває по теперішній час. За період перебування дитини у Комунальному закладі Центр соціально-психологічної реабілітації дітей ОСОБА_9 не зверталася із заявою до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті ради з приводу покращення умов проживання для дитини та повернення дитини на спільне проживання і виховання. 06.09.2017 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на якому розглядалось питання « Про можливе повернення дитини на спільне проживання та виховання матері або доцільність/недоцільність позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На засіданні комісії була присутня мати дитини ОСОБА_9 . Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради вирішила, що доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5 .

Просили суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 1860,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, на користь державного закладу, або особи яка буде опікуватись дитиною.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити. Суду навели доводи, аналогічні тим, що викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтували доводами, наведеними у відзиві на позовну заяву.

Представники третіх осіб в судовому засіданні просили суд задовольни позовні вимоги.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, представників третіх осіб, допитавши неповнолітню ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оцінивши надані суду докази у їх сукупності, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (серія НОМЕР_1 від 11червня 2003 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 443 від 11 червня 2003 року), її батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.9). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, виданий Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.06.2003 року №60, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.10).

Згідно з довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 03.05.2017 року за №3/4-37 за адресою: АДРЕСА_2 станом на 21.04.2017 року зареєстровані 6 осіб: ОСОБА_12 ; дружина - ОСОБА_13 ; дочка - ОСОБА_9 ; дочка - ОСОБА_14 ; онука - ОСОБА_5 , онук - ОСОБА_15 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради №34 від 12 жовтня 2016 року взято на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 27.02.2017 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцією доставлена за бродяжництво до Комунального закладу «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня №1» ДОР».

21.03.2017 року за клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 17.03.2017 року № 859 ОСОБА_5 , за попередньою заявою матері ОСОБА_2 , влаштовано до Комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей.

25.04.2017 року до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради звернулася ОСОБА_8 , бабуся неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням захистити права онуки Даніели на повноцінне життя, вважає, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов`язків та заслуговує на позбавлення батьківських прав.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 18/5-26 від 17 січня 2018 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5 » Службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з`ясовано, що мати ОСОБА_9 разом з донькою ОСОБА_5 фактично проживають в гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , бокс №364. Приміщення не пристосоване для проживання: відсутнє водопостачання, газопостачання, каналізація, в наявності електропостачання.

Службою у справах дітей Індустріальної районної у місті ради проводились бесіди з матір`ю щодо офіційного працевлаштування. ОСОБА_9 офіційно не працює.

За інформацією центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради Соколянська ОСОБА_16 від запропонованого договору про соціальний супровід родини відмовилась в усній формі, будь-які папери підписувати категорично не бажає. Запропонувала спеціалістам центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради надати їй фінансову допомогу для сплати держмита у нотаріуса. На співпрацю зі спеціалістами не погоджується. Провести роботу неможливо.

06.09.2017 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на якому розглядалось питання «Про можливе повернення дитини на спільне проживання та виховання матері або доцільність/недоцільність позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Під час розгляду даного питання члени комісії роз`яснили матері ОСОБА_2 , що вона повинна забезпечити дитину житлом з належними умовами, влаштуватись на постійне місце роботи. Матері рекомендовано орендувати квартиру чи кімнату, або частину будинку з належними умовами. Після цього надати акт обстеження умов проживання до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті ради та написати заяву про повернення доньки на спільне проживання із нею. Комісією був визначний термін виконання рекомендацій: наприкінці листопаду 2017 року. Рекомендацій комісії Соколянська ОСОБА_16 не дотрималась.

Органом опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради встановлено, що мати дитини ОСОБА_9 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків: не утримує дитину, не піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з Листами Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей: від 06.09.2017 року №01-23/168, від 04.12.2017 року №01-23/243,в закладі Даніелу щодня відвідує мати, ОСОБА_9 . Між ОСОБА_5 та мамою теплі родинні стосунки, дівчина мріє повернутися до сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та її родиною склалися конфліктні та неприязнені відносини. Так, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/3266/17 за позовною заявою ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 до ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №21, Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог позивачам відмовлено. Рішення набрало чинності.

В ході розгляду встановлено, що Листом виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №С-72 від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повідомлено, що вирішити питання щодо надання тимчасового житла виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, неможливо. Рекомендовано здійснити необхідні дії щодо налагодження взаємовідносин з батьками та вирішити питання по оформленню права власності на частину будинку, або захистити право дитини на користування належною їй частиною житлової площі у судовому порядку. Єдиним місцем мешкання ОСОБА_19 є квартира АДРЕСА_4 .

Крім того в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/5216/17 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення. Рішенням від 31 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_20 задоволено, усунуто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та неповнолітній ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_4 , шляхом вселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та неповнолітньої ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до квартири АДРЕСА_4 . Рішення набрало чинності. В ході розгляду справи встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачам в користуванні квартирою.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дії ОСОБА_2 свідчать що вона намагалась самостійно відновити порушені права неповнолітньої доньки для створення їй належних умов для проживання.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Індустріального районного суду від 31 жовтня 2017 по справі №202/5216/17 судом 23.03.2018 року було видано виконавчий лист та державним виконавцем Індустріального районного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження №59952488. Постановою державного виконавця Індустріального районного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шпигунова Антона Юрійовича від 19.09.2019 року виконавче провадження №59952488 закрито у зв`язку з виконанням виконавчого документу, а саме усунення ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_20 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_4 , шляхом вселення ОСОБА_2 та її неповнолітньої ОСОБА_20 до квартири АДРЕСА_4 .

Однак, згідно з актом обстеження умов проживання від 21.10.2019 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради на підставі заяви ОСОБА_2 від 21.10.2019 року щодо повернення неповнолітньої ОСОБА_20 до матері на спільне проживання, з метою обстеження умов проживання створених ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що на момент виходу в квартиру відсутні речі ОСОБА_2 , місце для сну та навчання не об лаштоване.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором оренди від 10 листопада 2019 року ОСОБА_9 з 14 листопада 2019 року орендує квартиру АДРЕСА_5 .

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Адміністрації заводського району Кам`янської міської ради від 27.11.2019 року за місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 , умови проживання - задовільні. Житло орендоване за договором оренди безстроково. Дитина може мешкати за даною адресою.

Згідно з довідкою КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» ДОР» №55 від 12.02.2018 року Соколянська під наглядом лікаря -психіатра не знаходиться, за амбулаторною допомогою не зверталася.

Відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради №1123 від 15.02.2018 року, ОСОБА_2 під диспансерно -динамічним наглядом у лікаря нарколога не перебуває.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працює гувернанткою школяра з 23.05.2019 року та позитивно характеризується роботодавцем ОСОБА_21 .

Згідно зі ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ч.1,ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу.

Тож, при вирішенні питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного.

Суд не погоджується із висновком органу опіки про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Так, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги обставини життя ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , так і думку неповнолітньої ОСОБА_20 , яка любить матір та бажає з нею жити та матір є для неї авторитетом, суд доходить висновку, що орган опіки та піклування не встановив факту свідомого нехтування матір`ю своїми обов`язками, винної поведінки відповідача ОСОБА_2 щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Не врахували того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки. Суд вважає, що застосування до відповідача крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав, є передчасним та недоцільним.

Також суд не приймає покази свідка : ОСОБА_13 , матері відповідача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між ними був тривалий конфлікт, та саме бабуся, як пояснила в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_20 диктувала їй пояснення в Службі у справі дітей ІНФОРМАЦІЯ_10 та обмовляла ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який застосовується лише за наявності неспростовних доказів свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, а в задоволені позивачу йому відмовлено, то судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. ст.ст. 4,13, 89, 141, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 8) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи: Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд.8), Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей ( 49000, м. Дніпро, вул. Тверська, буд.41), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя: Л.П. Слюсар