441/411/19 2/441/399/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2019 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Петрик-Ключник М.Є.

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_3 до Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок, як на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 05.03.2019р. звернувся з позовом до Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору, мотивуючи тим, що означений житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер. Він на ІНФОРМАЦІЯ_2 . був зареєстрований та проживав у вищевказаному будинку, а отже був членом колгоспного двору і не втратив частки у майні цього двору. Що в інший спосіб, як звернутись із означеним позовом до суду, він оформити право власності на вищеозначений будинок не може, просив позов задовольнити.

В суді позивач ОСОБА_3 позов підтримав, з мотивів у ньому наведених та уточнив, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , який складається із двох кімнат і коридору, загальною площею 24,6 кв. м, житловою - 27,6 кв. м, як на майно колгоспного двору.

На підтримання позиції позивача висловилась його представник - адвокат Мартин В.І.

Представник Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 24.06.2019р. сільський голова подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.37).

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 в суді пояснили, що ОСОБА_6 не був членом колгоспного двору ОСОБА_5 , що згідно із погосподарськими книгами Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. за ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4. останній був членом колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3) і згодом ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_4.), а будинок був спарений і мав два окремі господарські двори, тому покликання позивача, що він був членом колгоспного двору на АДРЕСА_2 , головою якого був ОСОБА_9 безпідставні, дали інші пояснення, при вирішенні спору покладаються на рішення суду.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 26.01.1990р. (а.с.8) видно, що будинок на АДРЕСА_2 . належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5

ОСОБА_5 , як видно із копії свідоцтва про смерть (а.с.6), помер ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 просить про визнання права власності на житловий будинок на АДРЕСА_2 , який належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_9 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між тим, із пояснень третьої особи ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2 , з копій погосподарських книг Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. за 1980-1993 р.р., будинкової книги на житловий будинок на АДРЕСА_2 . та рішення Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 61 від 17.08.2008р. (а.с. 13-15, 17-20, 92-106, 107-109, 116-119) убачається, що житловий будинок на АДРЕСА_2 . був спарений і мав два окремі господарства, що одне належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 і членами колгоспного двору були ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , що 17.08.2008р. будинку ОСОБА_5 присвоєно адресу АДРЕСА_2 , а головою другого була ОСОБА_7 , з нею проживав і був зареєстрований в т.ч. ОСОБА_3 , що з 1985р. господарство останньої належало до суспільної групи «робоча».

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 не був членом колгоспного двору на АДРЕСА_2., головою якого був ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовляє.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 294, 354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_3 до Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_2 , як на майно колгоспного двору, відмовити за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.12.2019р.

Суддя: Українець П.Ф.