Справа № 431/78/19
Провадження № 22-ц/810/436/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Єрмакова Ю.В. (суддя-доповідач)

суддів - Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Перишкіна Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Луганського апеляційного суду

апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області

на рішення Старобільського районного суду Луганської області (суддя Воронкін О.А.)

від 04 квітня 2019 року

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області

справа про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганської області про визнання права на отримання нарахованих та не виплачених коштів та зобов`язання вчинити певні дії.

Після уточнення позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який був пенсіонером, отримував пенсію та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових коштів, а саме, пенсії, яка була нарахована, але невиплачена йому за життя. Період заборгованості складає з липня 2014 року по серпень 2017 року в сумі приблизно 136900 гривень. З причин невиплати пенсії зі сторони Пенсійного Фонду з`явилась заборгованість по грошам, які за законом входять до складу спадщини. За її заявою була відкрита спадкова справа. З метою виявити та з`ясувати склад спадщини нотаріус направила запит до пенсійної установи про інформацію з приводу існування неодержаних сум пенсії, які померлий не зміг отримати з причин припинення ПФУ пенсійних виплат. Нотаріус надав письмове повідомлення про розмір недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 в сумі 94649,57 гривень за період з липня 2015 року по серпень 2017 року. В цьому розрахунку не був врахований період з липня 2014 року по липень 2015 року, що складає приблизно 41645 гривень. На підставі отриманої відповіді від ПФУ нотаріусом було видане свідоцтво про спадщину у складі недоотриманої пенсії у розмірі 94649,57 гривень. Згідно разового доручення нею була отримана перерахована сума у розмірі 93065,20 гривень за період з липня 2015 року по серпень 2017 року, але це не відповідає розміру нарахованої суми за вказаний період. Тобто, відповідачем була змінена сума виплат, яку спадкоємець повинен був отримати на підставі свідоцтва про спадщину, тобто спадкове майно було зменшено на суму 3911,87 гривень. Крім того, не було нараховано й не включено до складу спадщини суму недоотриманої пенсії за період з липня 2014 року по липень 2015 року, а це період 11 місяців загальний розмір якого складає 36628,13 гривень. Таким чином, вона не отримала суму недоотриманої пенсії, яка є спадковим майном, в розмірі 40540 гривень (36628,13 +3911,87 гривень). Просила суд визнати за нею право на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі суми грошей в розмірі 40540 гривень, яка входить до складу спадщини у вигляді пенсії, на одержання яких мав право її померлий чоловік. Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління пенсійного фонду виплатити їй нараховану, але не виплачену в повному обсязі пенсію у розмірі 40540 гривень, яка є часткою від усієї суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом задоволено частково. Суд визнав за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право на отримання нарахованих, але недоодержаних в повному обсязі суми пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку мав право ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного Фонду України у Луганській області виплатити ОСОБА_1 нараховану, але недоодержану в повному обсязі суму пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку мав право ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальному розмірі 33880 (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 34 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна виходячи з положень ст. 1261, 1218,1227 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного Фонду України у Луганській області просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного Фонду України у Луганській області вказує на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , перебував на обліку в УПФУ м. Краснодон Луганської області відповідно до електронної пенсійної справи.

27 липня 2018 року управлінням було виплачено згідно разового доручення недоотриману пенсію громадянина ОСОБА_2 у сумі 93065,20 грн. за період з липня 2015 року по серпень 2017 року.

Звернення за виплатою недоотриманої пенсії відбулося 19 липня 2018 року, тому розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення, тобто з липня 2015 року. Розрахунок пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 07 червня 2019 року позивачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від ОСОБА_1 не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Від скаржника надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя.

Тому, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна.

Вказані висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Позивач згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2018 року є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка складається з залишку недоотриманої пенсії в сумі 94649,57 гривень, згідно повідомлення «Про недоотриману пенсію» Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області від 09 липня 2018 року.

Згідно копії довідки Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України у Луганській області від 09 липня 2018 року, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та залишилась недоодержана пенсія за липень 2015 року- серпень 2017 року в сумі 94649,57 гривень в зв`язку зі смертю.

З наданої копії особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що з 14.06.15 до 31.08.2017 нарахована сума 96977,07 гривень, та з 04.07.15 до 31.08.17 - 94649,57 гривень. Згідно з талоном до разового доручення від 27.07.2018 року, позивачці була сплачена недоотримана пенсія в сумі 93065,20 гривень за період з 07.15 по 08.17 роки.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Як було вказано вище, судом першої інстанції встановлено, що позивачу частково сплачено недоотриману пенсію, яка належала померлому ОСОБА_2 , за останні три роки до дня звернення у сумі 93065,20 грн..

Дані обставини не оспорюються сторонами.

Встановивши, що за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримав пенсію у розмірі 33880,34 грн., а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач як спадкоємець, набув право на отримання не виплаченої пенсії.

Оскільки управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області позивачу частково сплачено недоотриману пенсію, яка належала померлому ОСОБА_2 , то сума недоотриманої пенсії у розмірі 33880,34 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

За своїм змістом доводи апеляційної скарги є аналогічними відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , нараховано відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії не заслуговує на увагу, оскільки положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які належали спадкодавцю за життя.

Слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 квітня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 05 серпня 2019 року.

Головуючий Ю.В. Єрмаков

Судді: В.А. Коновалова

В.М. Луганська