Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1690/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 59 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/1690/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 02 вересня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, у якому просила стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» (далі - Товариство) викупну суму за полісом № 006874 від 24 серпня 2012 року в сумі 21314,44 грн та за полісом № 005161 від 24 серпня 2013 року в сумі 8694,04 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що між Товариством і нею 24 серпня 2012 року та 24 серпня 2013 року укладено два договори добровільного страхування життя на користь ОСОБА_2 та на свою користь, що підтверджується полісами страхування життя № 006874 та № 005161 відповідно. Вона належно виконувала умови правочинів, вчасно сплачувала страхові платежі. 07 червня 2019 року вона звернулася до відповідача із заявами про дострокове припинення дії договорів та виплату гарантованих викупних сум, які відповідно до умов укладених правочинів складають 21314,44 грн та 8694,04 грн. Проте, Товариство відмовляється виконати свої зобов`язання, чим порушує її права, як споживача послуги добровільного страхування життя.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про задоволення її позовних вимог.

На її думку, суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позову, оскільки факт укладення договорів страхування підтверджується наданими до матеріалів справи страховими полісами, які містили умови дострокового припинення дії договору та виплати гарантованих викупних сум.

У своїх доводах послалась на Закони України «Про страхування», «Про захист прав споживачів», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Справа розглядалась судом першої інстанції відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не було надано допустимих доказів на підтвердження факту укладення між сторонами договорів страхування. Зокрема, суд зазначив, що позивачем не надано документів, з яких складається договір страхування життя, а саме: заяви на укладення договору страхування життя, правил страхування, програм страхування, медичних та інших документів, а відсутність у матеріалах справи правил страхування позбавляє суд можливості дослідити умови припинення договорів страхування та повернення гарантованих викупних сум.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

Згідно ч. 6 цієї норми Закону у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви ОСОБА_1 додала поліси страхування життя: ІЛ № 006874 від 24.08.2012, який укладений нею на користь ОСОБА_2 зі строком дії 15 років, та ІЛ № 005161 від 24.08.2013, який укладений нею на свою користь зі строком дії 25 років. Зазначені поліси, страховиком у яких є відповідач, містять умови їх дострокового припинення із зазначенням розміру гарантованих викупних сум (а.с. 7, 16).

Матеріали справи також свідчать, що страхувальник належно виконував свої зобов`язання і сплатив усі страхові платежі, у тому числі за 2018 рік включно за обома договорами. Так за полісом ІЛ № 006874 протягом 2012-2018 років сплачено 28001,24грн, за полісом ІЛ № 005161 протягом 2013-2018 років - 11146,2 грн (а. с. 8-12, 17, 17 зв., 18, 18 зв.).

07.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявами про дострокове припинення дії Договорів та виплату викупних сум, які останній отримав та залишив без задоволення (а.с. 13, 19).

Згідно ч.3 ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Безпосередньо у самих полісах страхування життя, наданих позивачем, зазначено, що поліс є підтвердженням факту укладення договору страхування життя між страховиком і страхувальником.

Отже, наявні у матеріалах справи поліси страхування є достатніми доказами того, що між позивачем і відповідачем були укладені договори страхування життя, що спростовує висновок суду про не доведення позивачем таких обставин.

Крім того, поліси містять положення про дострокове припинення дії Полісу, згідно яких про намір достроково припинити програму страхування або Договір у цілому сторона - ініціатор повинна письмово сповістити іншу сторону не менш ніж за 30 календарних днів до дати припинення. У разі дострокового припинення дії Договору Страховик виплачує Страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом Страхувальника за договором страхування життя.

У полісах також визначено розмір гарантованих викупних сум за умови своєчасної сплати Страхувальником страхових платежів (на останнє число року дії Договору, у % від суми фактично сплачених Страхувальником страхових платежів): згідно полісу ІЛ № 006874 від 24.08.2012 станом на 7-й рік дії договору - 76,12%; згідно полісу ІЛ № 005161 від 24.08.2013 станом на 6-й рік дії договору - 78,00%.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що позивачем надані достатні докази на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача за полісом страхування життя ІЛ № 006874 від 24.08.2012 викупної суми в розмірі 21314,44 грн (28001,24х76,12%=21314,44) та за полісом страхування життя ІЛ № 005161 від 24.08.2013 викупної суми в розмірі 8694,04 грн (11146,2х78,00%=8694,04).

Крім того, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду та апеляційної скарги в загальній сумі 3842 грн, зважаючи на те, що позивач у відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нікопольський, 54, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) викупну суму за полісом страхування життя ІЛ № 006874 від 24 серпня 2012 року в сумі 21314,44 грн.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нікопольський, 54, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) викупну суму за полісом страхування життя ІЛ № 005161 від 24 серпня 2013 року в розмірі 8694,04 грн.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» в дохід держави судовий збір в сумі 3842 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 грудня 2019 року.