Справа № 452/3327/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"28" січня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2-І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3-І.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком №92 по вул. Козацькій у с. Кульчиці Самбірського району Львівської області. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що він є власником даного житлового будинку згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №759317 від 22.07.2008 року. Відповідач є його сином і, хоча він зареєстрований за вищезгаданою адресою, проте більше пятнадцяти років там не проживає та не зявляється, місце його перебування невідоме. У звязку з тим, що відповідач лише формально зареєстрований у вищезгаданому будинку, а дійсно не проживає, позивач несе суттєві витрати з оплати за комунальні послуги, а також не може оформити житлової субсидії; тому просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням шляхом зняття його із реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

У судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на викладені обставини у зверненні до суду, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач на виклик в суд не зявився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не звертався, - тому суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача у заочному провадженні, проти чого не заперечив позивач.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного:

Главою 5 Цивільного процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.

Судом установлено, що ОСОБА_3-І.М. на праві приватної власності належить житловий будинок №92 по вул. Козацькій у с. Кульчиці Самбірського району Львівської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №759317 від 22.07.2008 року.

Відповідно до наданої відповіді відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту міжвідомчої комісії від 14.11.2018 року про обстеження будинку по вул. Козацькій, 92, відповідач зареєстрований у даному будинку, проте із 2003 року там не проживає, місце його проживання невідоме.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Однакове є регламентованим у п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р.

У судовому засіданні із пояснення позивача, свідка ОСОБА_4, представлених письмових доказів установлено, що відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації більше пятнадцяти років і лише формально залишається зареєстрованим у будинку, через що позивач ОСОБА_3І.М. несе суттєві витрати по оплаті за комунальні послуги та не в змозі оформити житлової субсидії відповідно до вимоги Закону.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного Закону України позивач є субєктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Вслід цьому, гарантуючи захист права власності, закон надає ОСОБА_3-І.М. як власнику право вимагати усунення порушення його права. А право власника будинку визначені ст. 380 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку про підставність позову ОСОБА_3-І.М. про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3-І.М. задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком №92 по вул. Козацькій у с. Кульчиці Самбірського району Львівської області та зняти його з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3-І.М. 704,8(сімсот чотири гривні 80коп.)гривень понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення 31 січня 2019 року. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у передбачений ст. 284 ЦПК України порядок і строк.

Суддя