Справа № 459/93/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/365/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні в режимі відео конференції представниці відповідача Червоноградського МВДВС ГТУЮ у Львівській області Кузьмів Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ВДВС Червоноградського МУЮ, з участю третіх осіб ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , Реєстраційної служби Червоноградського МУЮ, Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації предмету іпотеки та свідоцтва про придбання майна (квартири) з прилюдних торгів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 .

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Вважає рішення несправедливим, незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що електронні торги з реалізації предмету іпотеки трьохкімнатної квартири позивачки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , були проведені з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, що є підставою для визнання їх недійсними. Вказує, що реалізація квартири через електронні торги суперечить Закону України «Про іпотеку», оскільки не передбачає проведення торгів за місцем розташування предмета іпотеки, тобто у м. Червонограді. Торги відбулися з порушенням приписів Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів: не розміщено відповідне інформаційне повідомлення у визначений строк; у встановлений строк не опубліковано інформаційне повідомлення за місцем розташування предмету іпотеки; не повідомлено позивача у відповідний строк про час та початкову ціну продажу квартири; порушено порядок реєстрації заяв учасників; цінові пропозиції неналежно підписані; порушено порядок оформлення результатів торгів; не надано позивачеві відповідної копії акта про реалізацію квартири.

В судове засідання в зал суду учасники справи (їх представники не з`явилися) в режимі відеоконференції в судовому засіданні взяла участь лише представниця відповідача Червоноградського МВДВС ГТУЮ у Львівській області. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності решти учасників справи (їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також, зокрема, і те, що інтереси одного із відповідачів у судовому засіданні захищала представниця, а від частини учасників справи, зокрема, і представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заперечення на неї, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових пояснень учасників справи в судах першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.10,60 ЦПК України, ч.1ст.16, ч.2 ст.16, ч.1 ст.215, ч.ч.1-3 5,6 ст. 203 ЦК України, Закон України «Про виконавче провадження», Інструкцію про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.04.2005 року, Правила проведення прилюдних торгів, які визначені Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №656/5 від 16.04.2014 року, правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, постанову ВСУ від 06.07.2016 року по справі № 6-3174цс15), ст. 41 Закону України "Про іпотеку" та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у зв`язку з неналежним виконанням позивачкою кредитного договору, укладеного з ПАТ "Укрсоцбанк", забезпеченого іпотекою квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Предметом позову є визнання недійсними таких торгів, що відбулися 09.10.2015 року, та як наслідок цього також визнання недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_2 даного майна з електронних торгів на підставі складеного і затвердженого акта державного виконавця про проведення торгів від 26.10.2015 року. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, стосуються тверджень про факти процесуальних порушень в ході реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Встановлено, що 05.02.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 459/2587/13-ц, виданого 26.12.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 - квартири за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок заборгованості перед ПАТ "Укрсоцбанк" шляхом продажу на прилюдних торгах. Сума заборгованості становила 753540,36 грн. у гривневому еквіваленті. Як свідчать копії матеріалів виконавчого провадження № 46386268, 28.07.2015 року у відділ ДВС надійшла експертна оцінка вказаної квартири, вартість якої становила 285866 грн.. Дана експертна оцінка отримана позивачкою 01.08.2015 року та не оскаржувалася.09.10.2015 року проведено торги з початковою ціною 285866 грн.. Ціна продажу становила 394495,08 грн., переможець ОСОБА_2 30.10.2015 року державним виконавцем закрито виконавче провадження, а виконавчий документ скеровано для подальшого виконання до Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ, оскільки за боржником була зареєстрована квартира у м. Львові, а залишок заборгованості складав 415831,88 грн. Крім цього, реалізована на прилюдних торгах квартира була не єдиною житловою нерухомістю у власності позивачки. З витягу реєстрації прав власності на нерухоме майно від 11.02.2015 року №86337232 у власності позивачки перебувала квартира по АДРЕСА_2 , де вона проживає. Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що зазначені нею обставини вплинули на хід проведення торгів, адже остання знала про наявність судового рішення, кредитної заборгованості, іпотеки, відкритого виконавчого провадження, експертну оцінку квартири, що в даному випадку не може свідчити про порушення її прав та законних інтересів. Разом з тим, судом має бути встановлені порушення прав і законних інтересів позивача, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб. Проте позивачкою у належний спосіб не доведено, що її права або інтереси порушені, а їх відновлення відбудеться в разі визнання торгів недійсними. Таким чином, підстав для визнання спірних електронних торгів недійсними суд не вбачав.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У січні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подала в суд позовну заяву до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ВДВС Червоноградського МУЮ, з участю третіх осіб ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , Реєстраційної служби Червоноградського МУЮ, Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, Міністерства юстиції України, Державного підприємства «СЕТАМ» у якій просила:

1) визнати недійсними електронні торги, що відбулися 09.10.2015 року по реалізації на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2014 року у порядку виконавчого провадження предмету іпотеки квартири за адресою АДРЕСА_1 ;

2) визнати недійсним свідоцтво про придбання цього майна з електронних торгів на підставі складеного і затвердженого акта державного виконавця про проведення торгів від 26.10.2015 року.

В обґрунтування позову зазначила, що 01.04.2008 року між позивачкою та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено кредитний договір, що був забезпечений іпотекою квартири за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконання позивачкою кредитних зобов`язань та на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Виконавче провадження відкрито 05.02.2015 року державним виконавцем ВДС Червоноградського МУЮ. Стверджує, що квартира була передана на реалізацію по невірно визначеній, заниженій ціні. Зазначає, що торги відбулися 09.10.2015 року та були проведені ДП "Інформаційний центр" МЮУ, переможцем торгів стала ОСОБА_2 . Вважає, що електронні торги були проведені з порушенням вимог законодавства, оскільки ЗУ "Про іпотеку" не передбачено такого поняття як електронні торги, тому положення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів суперечить даному Закону та не підлягає застосуванню. Вказує, що цим Законом та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів реалізації нерухомого майна регулюються питання реалізації предмета іпотеки саме з прилюдних торгів. Разом з цим, зазначає, що реалізація квартири через електронні торги суперечить цьому Закону, оскільки не передбачає проведення торгів за місцем розташування предмета іпотеки, тобто у м. Червонограді. Крім цього, стверджує, що торги відбулися з порушенням приписів Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів: не розміщено відповідне інформаційне повідомлення у визначений строк; у встановлений строк не опубліковано інформаційне повідомлення за місцем розташування предмету іпотеки; не повідомлено позивача у відповідний строк про час та початкову ціну продажу квартири; порушено порядок реєстрації заяв учасників; цінові пропозиції неналежно підписані; порушено порядок оформлення результатів торгів; не надано позивачеві відповідної копії акта про реалізацію квартири. У підсумку вважає, що вище наведене свідчить про те, що торги були проведені з порушенням ЗУ "Про іпотеку", що є підставою для визнання їх недійсними.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, в редакції, яка була чинною на час проведення електронних торгів, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час проведення електронних торгів) передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року, який втратив чинність з 18 січня 2016 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року (далі Тимчасовий порядок), визначав порядок реалізації майна, зокрема в Розділі 2 вказано, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час проведення електронних торгів), визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п`ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення після перевірки доводів позовної заяви, встановивши відсутність порушення правил проведення торгів, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Із змісту постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15 вбачається, що «правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому законом. За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»».

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 зроблено висновок, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, у зв`язку з неналежним виконанням позивачкою кредитного договору, укладеного з ПАТ "Укрсоцбанк", забезпеченого іпотекою квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах.

Також, вбачається із матеріалів справи, що 5.02.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 459/2587/13-ц, виданого 26.12.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 квартири за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок заборгованості перед ПАТ "Укрсоцбанк" шляхом продажу на прилюдних торгах. Сума заборгованості становила 753540,36 грн. у гривневому еквіваленті.

З копії матеріалів виконавчого провадження № 46386268 вбачається, що 28.07.2015 року у відділ ДВС надійшла експертна оцінка вказаної квартири, вартість якої становила 285866 грн. Дана експертна оцінка отримана позивачкою 01.08.2015 року та не оскаржувалася.

09.10.2015 року проведено торги з початковою ціною 285866 грн.. Ціна продажу становила 394495,08 грн., переможець ОСОБА_2

30.10.2015 року державним виконавцем закрито виконавче провадження, а виконавчий документ скеровано для подальшого виконання до Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ, оскільки за боржником була зареєстрована квартира у м. Львові, а залишок заборгованості складав 415831,88 грн.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що реалізована на прилюдних торгах квартира була не єдиною житловою нерухомістю у власності позивачки. З витягу реєстрації прав власності на нерухоме майно від 11.02.2015 року №86337232 вбачається, що у власності позивачки перебувала і квартира на АДРЕСА_2 , де вона проживає.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що факт недотримання вимог щодо строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, що не вплинуло на результат торгів, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними.

Враховуючи вказане, суд прийшов до правильного висновку, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що зазначені нею обставини вплинули на хід проведення торгів, адже остання знала про наявність судового рішення, кредитної заборгованості, іпотеки, відкритого виконавчого провадження, експертну оцінку квартири, що в даному випадку не може свідчити про порушення її прав та законних інтересів.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, на які правильно посилався суд першої інстанції та додаткового дублювання апеляційним судом не потребують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра