Справа № 715/1948/19
Провадження № 2/715/743/19
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретаря судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона із відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 27 січня 2011 року.
Посилалася на те, що згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 березня 2012 року, відбувся поділ спільного майна, яке складається з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 . Однак не було проведено поділу земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій підтвердила факти викладені в позові, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 27 січня 2011 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований у виконкомі Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 15 травня 1977 року, актовий запис за № 14.
Згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 березня 2012 року, справа № 2-161/11, відбувся поділ майна, як подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , яке складається з житлового будинку літ. «А», колодязя №1, огорожі №2-3, вимощення 1-М загальною площею 208,7 кв.м., житловою площею 132,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .
Таким чином, для обслуговування 74/100 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд їй необхідна 74/100 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, оскільки без земельної ділянки неможливо використовувати житловий будинок за призначенням.
Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЧВ №006873, виданий відповідачу ОСОБА_2 , який мешкає в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, на підставі рішення № 72 від 11.07.1996 року виконкому Чагорської сільської Ради народних депутатів , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №560 від 18 червня 1998 року .
Згідно Висновку оцінювача про експертну вартість земельної ділянки: Ринкова вартість земельної ділянки площею 0.1024 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 становить 178360.00 грн.
Ринкова вартість 74/100 частки земельної ділянки площею 0,1024 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : АДРЕСА_1 становить 131996.00 грн.
Згідно п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 з відповідними змінами від 19.03.2010 р. №2 - відповідно до положень статей 81,116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.
Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля , споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.
Як вбачається з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Як вбачається з ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Враховуючи докази які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, про можливість поділу спільного сумісного майна між сторонами по справі відповідно зо заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: