Єдиний унікальний номер 233/846/18 Номер провадження 22-ц/804/1981/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року

м. Бахмут

Справа № 233/846/18

Провадження № 22-ц/804/1981/19

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Біляєвої О. М.,

суддів Папоян В. В., Тимченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К. О.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в складі судді Бєлостоцької О. В. від 04 вересня 2018 року, ухвалене в м. Костянтинівці Донецької області, дата складення повного рішення - 05 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» (далі - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію.

Позов мотивовано тим, що 19 березня 2010 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, який зареєстровано 18 травня 2010 року за № 54, відповідно до якого йому в оренду передано земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_1 , загальною площею 4,83 га, яка розташована на території Новополтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на сім років. 16 лютого 2017 року та 17 квітня 2017 року позивачем на адресу відповідача були направлені рекомендованими листами з описом вкладення повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на продовження строку дії договору оренди землі, до яких були додані проекти додаткової угоди до договору від 19 березня 2010 року. Позивач вказував, що 11 жовтня 2017 року, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру, право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 . Зазначав, що з боку орендодавця не надходило заперечень та/або повідомлень про відмову у поновленні договору оренди землі, а укладення відповідачем договору оренди спірної земельної ділянки з ОСОБА_2 порушує його переважне право на поновлення договору оренди.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати поновленим строком на сім років договір оренди земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_1 , площею 4,83 га; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_1 , площею 4,83 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право оренди за яким зареєстровано 11 жовтня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області, номер запису 22787248; скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 , площею 4,83 га, який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області від 11 жовтня 2017 року № 22787248.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не дотримано порядку повідомлення ОСОБА_1 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки жодного з повідомлень останній не отримав. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження відмови чи зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди. Місцевий суд встановив відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на продовження договірних відносин із позивачем, а не зволікання в укладенні додаткової угоди. Позивачем не доведено факт порушення його переважного права на укладення договору оренди землі.

У жовтні 2018 року ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення статті 33 Закону України «Про оренду землі», статті 777 ЦК України, які не містять визначення поняття «повідомлення» чи «неналежне повідомлення» та не встановлюють обов`язок орендаря забезпечити отримання повідомлення орендодавцем. Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що ним двічі на адресу орендодавця направлялись повідомлення про намір продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки разом з проектами додаткової угоди. Суд першої інстанції не встановив причини неотримання орендодавцем зазначених повідомлень орендаря, а також не звернув увагу на те, що у договорі оренди землі орендодавцем свідомо зазначена неправильна адреса його місця проживання.

У поданому через пошту 07 листопада 2018 року відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , якій діяв в інтересах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, оцінивши надані позивачем докази з додержанням норм процесуального права, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач у листопаді 2018 року скористався правом подати відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що наведені у відзиві аргументи необґрунтовані, доводів апеляційної скарги не спростовують.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 09 січня 2019 року апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» задовольнити частково. Постанову Донецького апеляційного суду від 09.01.2019 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Різниченко О. О. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Інші учасники справи не з`явились в судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується інформацією на офіційному веб-порталі судової влади, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника (ас. 222, 229 т. 2).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, наведені у відзиві обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 417 ЦПК України).

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 на підставі державного акту про право власності, виданого 03 серпня 2004 року, є власником земельних ділянок, загальною площею 6,16 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (т. 1, а. с. 14-15).

19 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 4,83 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , строком на сім років (т. 1, а. с. 9-12).

Пунктом 41 договору оренди земельної ділянки передбачено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

На договорі оренди землі від 19 березня 2010 року є відмітка про його реєстрацію у Костянтинівському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 18 травня 2010 року за № 54 (т. 1, а. с. 12).

18 травня 2010 року сторони склали акт приймання-передачі земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 13).

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,8300 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобов`язався сплачувати на користь орендодавця орендну плату один раз на рік у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 1, а. с. 79 - 80).

11 жовтня 2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , загальною площею 4,83 га, належної на праві власності ОСОБА_1 (т.1, а. с. 16).

16 лютого 2017 року ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» направило ОСОБА_1 повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року (т. 1, а. с. 17 - 18). На підтвердження направлення зазначеного листа разом із проектом додаткової угоди позивачем надано опис вкладення у цінний лист та квитанцію про сплату вартості послуг поштового зв`язку на поштове відправлення № 309 (т. 1, а. с. 19-20).

Згідно з роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення № 309, що було здано на пошту 16 лютого 2017 року, повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (т. 1, а. с. 22).

З поштового конверту та відміток на ньому слідує, що поштове відправлення від 16 лютого 2017 року № 309, адресоване ОСОБА_1 , було повернуто на адресу відправника - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у зв`язку з нерозшуком адресата (т. 1, а. с. 63).

Листом від 17 квітня 2017 року № 322-7 ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» повторно повідомляло ОСОБА_1 про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року (т. 1, а. с. 21).

На підтвердження направлення 06 липня 2017 року на адресу ОСОБА_1 листа № 322-7 від 17 квітня 2017 року та проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 19 березня 2010 року позивачем надано опис вкладення у цінний лист та квитанцію про сплату вартості послуг поштового зв`язку на поштове відправлення № 730 (т. 1, а. с. 23 - 24).

Поштове відправлення № 730 від 06 липня 2017 року, адресоване ОСОБА_1 , повернуто на адресу відправника - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у зв`язку з непроживанням адресата за зазначеною адресою (т. 1, а. с. 60 - 62).

Згідно з листом ПАТ «Укрпошта» від 24 квітня 2018 року № 39-П-02-15667/1077, інформацію про поштові відправлення № 384 від 16 лютого 2017 року, № 309 від 16 лютого 2017 року, відправлені на ім`я ОСОБА_1 , надати неможливо, оскільки інформація відображається на сайті протягом шести місяців (т. 1, а. с. 59).

Відповідно до листа начальника центру поштового зв`язку № 2 ПАТ «Укрпошта» від 30 травня 2018 року № 07/11-82 за період з 15 лютого 2017 року по 18 травня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 надійшов лист з оголошеною цінністю за № 384 з м. Дніпро, інформація про відправника відсутня. У зв`язку з неодержанням адресатом листа останній 21 березня 2017 року було повернуто відправнику. Іншої кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 за вказаний період не надходило (т. 1, а. с. 130 - 131).

У договорі оренди земельної ділянки від 19 березня 2010 року вказано місце проживання орендодавця ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . На зазначену адресу орендарем направлялись повідомлення про намір продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки разом із додатковою угодою.

Відповідно до паспорту громадянина України ОСОБА_1 з 22 липня 2008 року він має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 (т. 2 , а. с. 6 - 8).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та одинадцятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 19 жовтня 2010 року договір укладено на сім років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У реквізитах сторін зазначено місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у повному обсязі не встановив фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, а саме: не з`ясував, чи повідомляв орендодавець орендаря про зміну місця проживання, зміну адреси для листування з ним, чи діяв ОСОБА_1 добросовісно, та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року уклав у селі Нова Полтавка Костянтинівського району Донецької області договір оренди землі з ОСОБА_2 , висновок суду першої інстанції щодо неможливості орендодавця ОСОБА_1 повідомити орендаря ПрАТ «АПК-Інвест» про наявність заперечень відносно поновлення договору оренди землі є таким, що не відповідає вимогам статті 89, 263 ЦПК України.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Зі змісту договору оренди землі від 19 березня 2010 року вбачається, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41), тому строк його дії починається після набрання ним чинності, тобто після державної реєстрації 18 травня 2010 року.

Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України «Про оренду землі», якою регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша - п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Як вже було зазначено, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» більш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 договору оренди землі, направило ОСОБА_1 лист - повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року, разом із проектом відповідної додаткової угоди, на адресу проживання орендодавця, зазначену в реквізитах сторін договору оренди, а саме: АДРЕСА_1 . У зв`язку з неодержанням адресатом листів останні були повернуті відправнику.

Як видно з матеріалів справи, орендодавець не повідомляв орендаря ПрАТ «АПК-Інвест» про зміну місця проживання, зміну адреси для листування з ним.

Зазначені обставини відповідачем ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не спростовані.

Отже, орендодавець ОСОБА_1 діяв недобросовісно, оскільки не повідомив позивача про зміну свого місця проживання або зміну адреси для листування з ним, а тому не отримав повідомлення ПрАТ «АПК-Інвест» про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про недотримання позивачем порядку повідомлення ОСОБА_1 про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк є таким, що не відповідає обставинам справи і не ґрунтується на законі.

Крім того, дослідженими судом апеляційної інстанції довідкою ПрАТ «АПК-Інвест» № 815 від 02 жовтня 2018 року про наявність на спірній земельній ділянці посівів та проведення агротехнічних робіт та бухгалтерською довідкою про стан обробки земельного паю № 813 від 02 жовтня 2018 року з додатком, що були додані до апеляційної скарги, підтверджується факт користування позивачем земельною ділянкою після закінчення 18 травня 2017 року договору оренди і до складання 12 вересня 2018 року акту тимчасового обміну земельними ділянками, копія якого у грудні 2018 року надійшла до суду апеляційної інстанції електронною поштою.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про використання цієї земельної ділянки ОСОБА_2 , зокрема збирання останнім врожаю у 2018 році. Належні і допустимі докази на підтвердження факту використання спірної земельної ділянки ОСОБА_2 у 2018 році не надані суду апеляційної інстанції під час перегляду даної справи.

Матеріалами справи (довідкою позивача № 4 від 03 січня 2019 року, що подана суду апеляційної інстанції під час попереднього розгляду апеляційної скарги) також підтверджується, що у ПрАТ «АПК-Інвест» обліковуються зобов`язання зі сплати орендної плати ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним використанням зазначеної земельної ділянки після закінчення строку дії спірного договору оренди.

Отже, за встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі з наданням проекту додаткової угоди, орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору, у зв`язку з чим поведінку відповідача не можна визнати добросовісною.

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди землі, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Суд апеляційної інстанції не визнає належним доказом повідомлення ОСОБА_1 від 03.08.2017 (ас. 76 т. 1) про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19 березня 2010 року з підстав закінчення строку оренди та передачу земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки позивачем не доведено, що це повідомлення направлялося або було вручено позивачеві.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, установивши, що суд першої інстанції під час ухвалення оскарженого рішення порушив норми процесуального права і неправильно застосував норми матеріального права, а саме: ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що призвело до неправильного вирішення спору, суд апеляційної інстанції скасовує рішення та ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ»

За правилом частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частини перша, друга, шоста цієї статті передбачають, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідачів на користь позивача стягуються понесені ним у зв`язку з розглядом справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору за подання: позову - по 2643 грн 00 коп., апеляційної скарги - по 3964 грн 50 коп., касаційної скарги - по 5286 грн 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію задовольнити.

Визнати договір оренди земельної ділянки площею 4,83 га, кадастровий № НОМЕР_1, від 19 березня 2010 року, укладений між Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 , поновленим.

Визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 4,83 га, кадастровий № НОМЕР_1, від 19 березня 2010 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 , укладеною.

Визнати договір оренди земельної ділянки площею 4,83 га, кадастровий № НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право оренди за яким зареєстровано 11 жовтня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області, номер запису 22787248, недійсним.

Скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 4,83 га, кадастровий № НОМЕР_1 , який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області від 11 жовтня 2017 року № 22787248.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (вул.. Шопена, 1а, с. Рівне, Покровський район, Донецька область, 85325, ) понесені судові витрати з оплати судового збору за подання: позову - по 2643 грн 00 коп., апеляційної скарги - по 3964 грн 50 коп., касаційної скарги - по 5286 грн 00 коп. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. М. Біляєва

Судді В. В. Папоян

О. М. Тимченко

Дата складення судового рішення - 31 липня 2019 року

Суддя-доповідач О. М. Біляєва