Дата документу 06.12.2019
Справа № 937/7762/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Бєгушевій Л.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить визнати неповнолітню відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщення в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому позивач посилається на те, що їй належить на праві особистої власності вищевказана квартира, в якій зареєстрована її донька ОСОБА_2 . Однак за вказаною адресою остання не проживає з 2006 року, оскільки із її батьком виїхали проживати на постійне місце проживання до Російської Федерації. Дитина зареєстрована у м. Люберці Московської області, має паспорт громадянки Росії, навчається у ВУЗ у м. Москва. Речі відповідачки у квартирі відсутні. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Скворцової О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують.

Представник третьої особи у судове засіданні не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, орган опіки та піклування заперечує проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи доданок відповідний висновок.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , про що свідчить копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30.03.1998 /а.с.17/ та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.09.2019 року, а також свідоцтв про право на спадщину за законом /а.с.6, 17/.

У вищезазначеній квартирі зареєстрована її дочка неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області та свідоцтвом про її народження /а.с.8, 11/.

Однак, неповнолітня дочка за вищевказаною адресою фактично не проживає з 2006 року, що підтверджується довідкою старшої по будинку /а.с.7/.

На даний час дочка проживає із батьком в м.Люберці Московської області де отримала паспорт громадянки Російської Федерації та постановлена на облік в податковому органі /а.с.13,14/.

В силу того, що неповнолітня дочка зареєстрована в квартирі позивача, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, а тому, позивач вимушена сплачувати їх за свій рахунок.

При зверненні позивачки до відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання її доньки, їй було відмовлено на підставі абз.2, 3 ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тобто відсутністю у дитини паспорту громадянина України.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 СК України).

За змістом статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідачка ОСОБА_4 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і на даний час є неповнолітньою, яка з урахуванням віку та обумовленої нею цивільної дієздатності із 06.05.2016 року може вільно обирати собі місце проживання, чим і скористалася, визначивши місцем свого проживання житло батька за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому вона має зареєстроване місце проживання у квартирі матері за адресою: АДРЕСА_3 .

Взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, врегульовані статтею 405 ЦК України.

За змістом наведеної норми члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Усвідомлювати наслідки відсутності у жилому приміщенні понад один рік без поважних причин дитина здатна після досягнення 14-річного віку та лише після цієї дати починається перебіг річного строку за статтею 405 ЦК України.

Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності ОСОБА_2 у квартирі судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що неповнолітня донька з 2006 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , з даного житла вони добровільно вибули в інше житло де проживає із батьком, суд вважає, що неповнолітня ОСОБА_2 є такою, що втратила право користування жилим приміщенням позивача.

Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування про недоцільність визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право користування житлом не обґрунтований жодними фактичними обставинами справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати неповнолітню Трегуб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: