Справа № 216/4310/17
провадження №2/216/858/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Морозової Н.М.,

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позову вказує, що з моменту свого народження проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, зазначила, що у житловому будинку з 1958 року проживала та була зареєстрована майже вся її родина. Місце проживання позивача зареєстроване у зазначеному будинку.

Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 16 по вулиці Кавказька у місті Кривому Розі, що складається з житлового будинку літерою «А-1», загальна площа 27,7 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м.; житлового будинку літерою «Б-1», загальна площа 45,6 кв.м., житлова площа 16,8 кв.м.; літньої кухні літерою «В»; вбиральні літерою «Г»; шийки погребу літерою «Д»; погрібу п/д; сараю літерою «Е»; сараю літерою «Ж»; воріт за №1; парканів за №2,3; замощення І.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, від її представника ОСОБА_3 в надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання надала заяву про розгляд справи в її відсутність та без застосування засобів технічної фіксації та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач по справі ОСОБА_2 з моменту свого народження, а саме з 07.04.1983 року (а.с. 5) проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та відкрито, безперервно, володіє зазначеним нерухомим майном по сьогоднішній день. Її місце проживання зареєстроване у зазначеному житловому будинку з 29 січня 2001 року (а.с. 3).

У житловому будинку з 1958 року проживала та була зареєстрована майже вся її родина, зокрема прабабуся ОСОБА_5, яка померла 24.06.1990 року; бабуся Лошкарьова (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, яка померла 15 грудня 2001 року. На сьогоднішній день, окрім позивача, у зазначеному будинку також зареєстровані: її мама ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище Лошкарьова) ОСОБА_8; її батько ОСОБА_7; її брат ОСОБА_9 (а.с. 6-13).

З матеріалів справи вбачається, що жодні правовстановлюючі документи у позивача відсутні, кому саме першочергово належало нерухоме майно не відомо. Відповідно до довідки №155629 від 05.07.2017 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кавказька, будинок №16, повідомлено, що за даними архівної справи, станом на 31.12.2012 року, відомості про зареєстровані права на вищевказаний обєкт нерухомого майна в КП ДОР «КБТІ» відсутні. Є лише матеріали технічної документації.(а.с. 14).

Позивач обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, задля недопущення занедбаності стану нерухомому майну, підтримує подвір'я у належному стані, користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у володінні, безперервно, сплачує кошти за нараховані комунальні послуги.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_9 суду пояснили, що позивач проживає разом зі свою родиною за зазначеною адресою та відкрито, безперервно володіє будинком, здійснює поточний ремонт, здійснювала ремонт даху, побудувала паркан, замінила вікна, сплачує комунальні послуги тощо.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення ст. ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 22.05.2018 року у справі № 922/1574/17 суд зазначив, що суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння; характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне); обставини, за якими виникло володіння спірним майном та чи відповідає це володіння ознакам без титульного володіння; юридичний статус спірного майна.

Тобто, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

З вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, з 29.01.2001 року значиться зареєстрована в ньому, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому позивач після більш 10 років такого володіння набула право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 16 по вулиці Кавказька у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, тому позов позивача підлягає повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 335, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 16 по вулиці Кавказька у місті Кривому Розі, що складається з житлового будинку літерою «А-1», загальна площа 27,7 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м.; житлового будинку літерою «Б-1», загальна площа 45,6 кв.м., житлова площа 16,8 кв.м.; літньої кухні літерою «В»; вбиральні літерою «Г»; шийки погребу літерою «Д»; погрібу п/д; сараю літерою «Е»; сараю літерою «Ж»; воріт за №1; парканів за №2,3; замощення І.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: 50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кавказька, буд. 16

Відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, адреса: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27

Головуючий суддя: М. В. Бутенко