Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1107/19
провадження: 2/614/218/19
категорія: 32

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

11.12.2019

смт. Борова Борівського району Харківської області
справа № 614/1107/19
Борівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гуляєвої Г. М., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу
за позовом ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1
до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості на суму 1549.61 грн.
за участю учасників справи:
представника позивача: не з?явився,
відповідача: не з?явився.
У С Т А Н О В И В :
1. Короткий зміст позовних вимог
11.10.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 суму завданої державі шкоди у розмірі 1549.61 грн.
Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.
У військовій частині НОМЕР_1 проходив військову службу на посаді командира відділення мостоукладників командира машини інженерно-саперного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) молодшого сержанта ОСОБА_2 .
У відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.10.2015 № 215 молодшого сержанта ОСОБА_2 звільнено наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 04.09.2015 № 15-РС з військової служби у запас відповідно до Указу Президента України від 12.06.2015 № 328/2015 «Про звільнення військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента від 21.07.2014 року № 607 «Про часткову мобілізацію».
У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2014 № 1351, військова частина НОМЕР_1 перейшла на умовне найменування (воєнного часу) військова частина польова пошта НОМЕР_2 .
У відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 14.06.2017 № 1490, військова частина польова пошта НОМЕР_2 перейшла на умовне найменування (мирного часу) військова частина НОМЕР_1 .
На підставі рапорту командира 2 ТР капітана ОСОБА_3 призначено службове розслідування (наказ на призначення службового розслідування № 395 від 25.02.2015).
Під час проведення службового розслідування було встановлено вину молодшого сержанта ОСОБА_2 . Вина полягає у вживанні спиртних напоїв під час виконання завдань за призначенням, недбалому виконанні службових обов?язків в стані алкогольного сп?яніння, які призвели до втрати військового майна. Своїми діями (бездіяльністю) молодший сержант ОСОБА_2 порушив вимоги статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ. Внаслідок зазначених порушень молодший сержант ОСОБА_2 притягнутий до повної матеріальної відповідальності.
2. Позиції учасників справи
Ухвалою судді від 23.10.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалу суду про відкриття спрощеного позовного провадження від 23.10.2019 року відповідач отримав 25.10.2019.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
08.11.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, оскільки у позові не надані ключові документи по суті справи, позов пересичений зайвою інформацією, наявне підтасовування даних і надані документи, в яких прослідковується неузгоджена інформація.
13.11.2019 до Борівського районного суду Харківської області від ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач вказує, що позивач в позовній заяві посилається на Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджену Постановою Верховної Ради України 243/95-ВР від 23.06.1995, яке втратило чинність. На даний момент вступив у силу Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ від 03.10.2019. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону строки притягнення до матеріальної відповідальності: п. 1 Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення заподіяної шкоди.
Представник позивача в судове засідання не з?явився, в позовній заяві справу просив розглядати за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи
Витягом із Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 215 від 02.10.2015 підтверджується, що військовослужбовець за призовом молодший сержант ОСОБА_2 , командир відділення мостоукладників командир машини інженерно-саперного взводу танкового батальйону, звільнений наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_2 від 04.09.2015 № 15-РС (а.с.5).
Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1351 від 21.11.2014, з 22.11.2014 введено в дію умовне найменування воєнного часу «Військова частина польова пошта НОМЕР_2 » (а.с.6-8).
Згідно Витягу з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1490 від 14.06.2017 «Про перехід на умовне найменування мирного часу», з 01.07.2017 введено в дію умовне найменування мирного часу «Військова частина НОМЕР_1 » (а.с.9-11).
З копії рапорту командира 2ТР ОСОБА_3 від 06.02.2015 вбачається, що 05.02.2015 під час перевірки боєздатності та надання технічної допомоги танку № 305 (З/Н Ц04ЕТ 10119), який перебуває в сел. Станиця Луганська, виявлено факт навмисного пошкодження техніки в стані алкогольного сп?яніння екіпажем в умовах бойових дій, який привів до вагомих втрат боєздатності та падіння бойового духу. Екіпаж танку: КТ мол. с-т ОСОБА_2 , НО солд. ОСОБА_4 , МВ солд. ОСОБА_5 (а.с.12).
За даним фактом Згідно Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 395 від 25.02.2015 проведено службове розслідування (а.с.15-19).
В ході службового розслідування встановлено, що недбале виконання службових обов?язків, вживання спиртних напоїв під час несення служби ОСОБА_2 та ОСОБА_5 призвело до псування військового майна. ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ Технічного опису та Інструкції по експлуатації об?єкту 447 А. Вказані відомості підтверджуються матеріалами службового розслідування (а.с.20-85).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 1751 від 10.08.2015 за вживання спиртних напоїв під час несення служби та за недбале виконання службових обов?язків, які призвели до втрати та псування військового майна, в порушення вимог абзаців 2,3,5 статті 11 Стату увнутрішньої служби ЗСУ, абзацу 2 ст. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, загальних вказівок розділу 18 Технічного опису і Інструкції по експлуатації об?єкту 447А, командира відділення командира машини відділення мостоукладників інженерно-саперного взводу танкового батальойону молодшого сержанта ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та позбавлений премії за лютий 2015 року. Крім того, ОСОБА_2 притягнуто до матеріальної відповідальності: з останнього підлягає стягненню шкода в розмірі 1549.61 грн. (а.с.88-92).
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підпис про доведення до їх відома Наказу командира військової частини про притягнення останніх до матеріальної відповідальності, ставити відмовилися (а.с.86-87).
4. Релевантні джерела права й акти їх застосування
Станом на момент виникнення даних деліктних правовідносин, останні були врегульовані Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України 243/95-ВР від 23.06.1995.
31.10.2019 набрав чинності Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ від 03.10.2019.
Цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Згідно ст. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 7 вказаного Закону розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
За змістом ст. 8 Закону посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Відповідно до ст. 12 Закону у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Згідно ч. 1 ст. 14 Закону наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.
5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення
Судом встановлено, що надані позивачем матеріали містять певні суперечності, зокрема, в поясненнях різняться дати перевірки, Акт на виявлення стану алкогольного сп?яніння складений не відносно ОСОБА_2 , а відносно ОСОБА_4 .
При цьому, пунктом 24 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України 243/95-ВР від 23.06.1995, яке діяло на момент виникнення деліктного зобов?язання, передбачено позасудовий та судовий порядок оскарження наказу про результати проведення службового розслідування. Проте відповідачем його право на оскарження використане не було та відповідних доказів на підтвердження оскарження наказу до суду не надано. Однак, у відзиві відповідач піддає сумніву окремі документи з матеріалів службового розслідування, на основі яких був складений відповідний наказ, що не може слугувати підставою для спростування останнього, оскільки окремі погрішності в документах не можуть спростовувати наказ про притягнення до матеріальної відповідальності, який ґрунтується також на інших доказах, які відповідачем не оспорюються. Крім того, відповідач оспорює лише деякі документи з матеріалів службового розслідування, а вцілому Акт та наказ про результати проведення службового розслідування ним у встановленому порядку не оскаржувалися.
На момент виникнення даних правовідносин діяло Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України 243/95-ВР від 23.06.1995, проте ст. 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ від 03.10.2019, який набрав чинності 31.10.2019, пом`якшує цивільну відповідальність особи, тому в силу ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, підлягає застосуванню в даному випадку.
Ст. 4 Закону передбачає, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Враховуючи те, що факт заподіяння шкоди виявлено перевіркою від 05.02.2015, вина ОСОБА_2 встановлена Актом службового розслідування від 10.08.2015 та Наказом про результати проведення службового розслідування від 10.08.2015, а з позовом військова частина звернулася до суду 11.10.2019, суд приходить до висновку про сплив строку, протягом якого ОСОБА_2 міг бути притягнутий до матеріальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідачем у запереченні на відповідь на відзив зазначено про сплив строку притягнення його до матеріальної відповідальності, а згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
6. Висновки суду за результатами розгляду справи
З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог військової частини НОМЕР_1 відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 82, 89, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, 257, 261, 267, 1166 ЦК України, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ від 03.10.2019, Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України 243/95-ВР від 23.06.1995, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 1549.61 грн. відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.