П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 266/7053/18

Номер провадження 22-ц/804/1813/19

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

Секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Маріупольська міська рада

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу Маріупольської міської ради

на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2019 року, у складі судді Федотової В.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1

до Маріупольської міської ради

про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки,

В с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради, в якому просила визнати поновленим договір оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року, зареєстрований в реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за № 4161962 від 20 липня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надано в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0065 га для обслуговування торгового павільйону по АДРЕСА_1 на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк, на тих самих умовах.

В мотивування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. за № 230 від 26 березня 2013 року, вона є власником нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року № 6/28-3351 затверджено проект землеустрою щодо відводу земельних ділянок і надано позивачу в оренду строком на 5 років земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0065 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для обслуговування торгового павільйону по АДРЕСА_1 .

20 липня 2013 року вказаний договір оренди зареєстрований в Реєстраційній службі Маріупольської міського управління юстиції Донецької області за №4161962.

Відповідно до п.3.1 договору його укладено на п`ять років та строк дії договору оренди земельної ділянки сплив 18.06.2018 року. Відповідно до п.3.2 зазначеного договору - орендар після закінчення строку договору має переважне право поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну договору.

Посилаючись на діючий договір оренди земельної ділянки, позивач 31 березня 2018 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо подовження строку оренди земельної ділянки.

04 квітня 2018 року позивач направила лист Маріупольській міській раді про повідомлення наміру подовжити договір оренди земельної ділянки на тих самих умовах та на той самий строк, що передбачено вказаним договором.

24 травня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено примірники додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року на виконання ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

25 липня 2018 року Маріупольська міська рада розглянула заяву позивача, подану до Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 31.03.2018 року та прийняла рішення №7/33-2979, відповідно до якого було вирішено поновити на 5 років строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0065 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 . На виконання рішення Маріупольської міської ради представником позивача подано заяву про оформлення проекту договору оренди земельної ділянки.

12 жовтня 2018 року позивач отримала лист з Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради № 26.6.3-54904-26.1, в якому зазначено, що у відомостях Державного земельного кадастру код Класифікації видів цільового призначення земель для вищевказаної земельної ділянки відсутній, повернуто пакет документів та запропоновано привести інформацію зазначену у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку відповідно до рішення №7/33-2979 від 25.07.2018 року.

На вимогу відповідача представник позивача звернулась до Відділу у м.Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Рішенням від 19 жовтня 2018 року № РВ-018 позивачу відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру - підстава невідповідність електронного документу установленим вимогам, а саме ХSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу, перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_2 площа співпадає на 47.8571%.

Позивач вважає, що виконала всі умови договору оренди щодо подовження строку дії договору, своєчасно надала пакет документів та примірники додаткової угоди, після закінчення строку дії Договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою у тій самі площі та конфігурації, є добросовісним орендарем земельної ділянки, використовує її згідно її цільового призначення, здійснює належне утримання, сплачує орендну плату. Вважає, що у відповідача відсутні законні підстави для відмови підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки задоволено.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 р., що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20 липня 2013 р., відповідно до якого ОСОБА_1 надано в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0065 га для обслуговування торгового павільйону по АДРЕСА_1 на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені договором б/н від 08 липня 2013 року.

Вважати укладеною додаткову угоду про поновлення договору б/н від 08 липня 2013 року, який зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20 липня 2013р - на той самий строк, на тих самих умовах, а саме:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки б/н від 08.07.2013 р., що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20.07.2013 р.

місто Маріуполь, Донецька область,_____________________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23р, з одного боку,

та громадянка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ), що мешкає: АДРЕСА_3 , іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 08.07.2013 р., що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20.07.2013 р., на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1.Пункт 3.1. розділу 3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ в Договорі оренди земельної ділянки б/н від 08.07.2013 р., що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20.07.2013 р., викласти у наступній редакції:

«3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років(з 18.06.2018 р. до 18.06.2023 р.)».

2. Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки б/н від 08.07.2013 р., що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за №4161962 від 20.07.2013р., не змінені цим Договором, залишаються без змін.

3. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його Державну реєстрацію.

4. Зміст ст.ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5. Цей договір набуває чинності відповідно до ст. З, 4, 5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

громадянка

Маріупольська міська рада ОСОБА_1

87500 , м . Маріуполь, пр. Миру, 70 . ІПН НОМЕР_4

АДРЕСА_6 .

Підпис Підпис

ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з рішенням, відповідач Маріупольська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зокрема зазначила, що розглянувши заяву позивача, Маріупольська міська рада прийняла рішення № 7/33-2979 від 25 липня 2018 року, згідно з яким вирішено поновити на 5 років строк дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0065 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торгового павільйону) по АДРЕСА_1 . Відповідно до п.3.1 рішення ОСОБА_1 необхідно подати до центру надання адміністративних послуг заяву про оформлення договору оренди земельної ділянки протягом трьох місяців від дня прийняття даного рішення. В той же день, 25 липня 2018 року позивачем через представника подано заяву до ЦНАП про підготовку проекту договору оренди земельної ділянки. Однак, під час ознайомлення з наданим пакетом документів, відповідачем встановлено невідповідності: замість оригіналу витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14 лютого 2018 року № 594/0719518, надано його копію; а також цільове призначення земельної ділянки в Державному земельному кадастрі зазначено роздрібної торгівлі та комерційних послуг, а в договорі оренди та в рішенні міської ради - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування торгового павільйону. Листом від 12 жовтня 2018 року пакет документів повернуто та запропоновано позивачу привести інформацію, зазначену у відомостях Державного земельного кадастру, відповідно до рішення міської ради від 25 липня 2018 року.

Вказує, що судом невірно застосовано до спірних правовідносин ст.33 Закону України «Про оренду землі» та ст.792 ЦК України, оскільки рішенням відповідача вже подовжено строк дії договору оренди землі.

Незважаючи на законне, обґрунтоване та діюче рішення відповідача про продовження строку дії договору оренди, судом взято на себе повноваження міської ради та визнано поновленим договір на інших умовах, ніж передбачені рішенням відповідача щодо цільового призначення земельної ділянки.

Приведення у відповідність цільового використання земельної ділянки має вирішальне значення для підготовки проекту додаткової угоди, оскільки дає можливість достовірно визначити вартість земельної ділянки та розмір орендної плати, яка є істотною умовою договору оренди. Маріупольська міська рада позбавлена можливості самостійно визначити вартість земельної ділянки та розмір нормативної грошової оцінки.

Відповідно до положень ст.360 ЦПК України представником позивача на адресу апеляційного суду подано відзив, в якому зазначила, що невідповідності в інформації, зазначеної у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку щодо коду Класифікації видів цільового призначення земель, переданої в оренду останній земельної ділянки, не може бути підставою для відмови у підписанні Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Орендарем ОСОБА_1 було дотримано усіх вимог законодавства та положень Договору оренди земельної ділянки щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, які виникли не з вини ОСОБА_1 . Остання ще до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки звернулась у встановлений законом спосіб до Орендаря Маріупольської міської ради із заявою про подовження строку оренди, надіслала останній примірники Додаткової угоди до договору оренди, однак вказана Додаткова угода не була підписана відповідачем.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2734 від 14 березня 2019 року, становить 70684,59 грн., та є максимальною, тому відповідно орендна плата за користування вказаної земельної ділянки також є найбільшою, яка взагалі може бути розрахована. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 ніяким чином не порушує права територіальної громади, а навпаки, навіть дещо переплачує орендну плату, яку в разі відсутності проблем у визначенні цільового призначення земельної ділянки, вона мала б сплачувати.

Необґрунтовані і доводи апеляційної скарги в тій частині, що на думку відповідача, судом першої інстанції в протиріч обґрунтованому і діючому рішенню Маріупольської міської ради про продовження строку дії договору оренди, взяті на себе повноваження Маріупольської міської ради та визнано поновленим договір на інших умовах, ніж передбачені діючим рішенням Маріупольської міської ради у контексті цільового призначення земельної ділянки.

Судом не було змінено умови договору оренди земельної ділянки, а лише подовжено його дію на тих самих умовах та на той самий строк. Рішенням Маріупольської міської ради № 7/33-2979 від 25 липня 2018 року було подовжено строк оренди земельної ділянки на той самий строк, що було встановлено договором оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року.

Відповідно до тексту додаткової угоди, що було рішенням суду визнано укладеною, остання взагалі не містить положень щодо цільового призначення земельної ділянки.

Більш того, взагалі, за фактично подовженого договору оренди земельної ділянки, за наявності рішення № 7/33/- 2979 від 25 липня 2018 року, міська рада не зазначає підстави для відмови у підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

Тому, посилання відповідача на незаконність рішення суду першої інстанції у поновленні договору на інших умовах, ніж передбачені рішенням Маріупольської міської ради у контексті цільового призначення земельної ділянки, є надуманими та необгрунтованими.

В судовому засіданні апеляційного суду 24 липня 2019 року представник Маріупольської міської ради - Зінов`єв І.Г., надав пояснення, тотожні доводам апеляційної скарги.

Представник позивача - ОСОБА_4 в апеляційному суді надала пояснення, які тотожні доводам, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, пояснив, що після закінчення строку дії договору оренди землі, відповідач не заперечував проти користування позивачем земельною ділянкою, переданою їй в оренду. Остання до сього часу користується вказаною земельною ділянкою, сплачує відповідачу орендну плату, податки. А відтак, у Маріупольської міської ради відсутні підстави для відмови в укладенні додаткової угоди щодо продовження дії договору на тих самих умовах і на той самий строк.

В судове засідання апеляційного суду позивач, та в судове засідання апеляційного суду 31 липня 2019 року представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.168).

За правилами статтей 368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача Маріупольської міської ради Зінов`єва І.Г. в судовому засіданні 24 липня 2019 року, який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, заперечення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Маріупольської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини першої, третьої статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що фактичне користування орендарем майна після спливу строку дії договору, сплата останнім орендної плати, відсутність заперечень з боку орендодавця протягом місяця після спливу строку договору оренди, прийняття останнім орендних платежів, свідчить про поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах, що зумовлює виникнення у відповідача обов`язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Невідповідність у відомостях Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель для спірної ділянки не є підставою для відмови в підписанні Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року, що зареєстровано в Реєстраційній службі Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за № 4161962 від 20 липня 2013 року.

Судом також враховано, що позивачка ОСОБА_1 виконала всі умова існуючого договору оренди - своєчасно сповістила сторону про наміри пролонгації договору оренди на тих самих умовах, надала всю необхідну технічну документацію, на твердження представника відповідача про неможливість провести оцінку земельної ділянки, оскільки не визначено цільового призначення - представником позивача надано витяг з технічної документації, що стосується грошової оцінки та визначення коефіцієнту.

З таким висновком апеляційний суд не може не погодитись в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, 26 березня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 0,0031 га. Реєстрацію права власності нерухомого майна за ОСОБА_1 здійснено приватним нотаріусом Лушкіной О.В. 26.03.2013 року, номер запису про право власності 3 (а.с. 19 - 20, 24 - 25).

Рішенням Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року за № 6/28-3351 «Про затвердження проектів землеустрою по відводу земельних ділянок в Жовтневому, Іллічівському, Орджонікідзевському, Приморському районах міста громадянці ОСОБА_1 » вирішено затвердити проекти землеустрою по відводу та надати з земель запасу житлової та суспільної забудови в оренду земельні ділянки для обслуговування будівель торгівлі без права ведення градобудівельної діяльності до затвердження плану зонування в встановленому законом порядку громадянці ОСОБА_1 . Пунктом 1.4 вказаного рішення зазначено, що в оренду строком на 5 років надається земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0065 га з розміром орендної плати 5% від її грошової оцінки для обслуговування торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 (а.с.10).

08 липня 2013 року між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0065 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) (далі - Договір оренди) (а.с.11 - 13).

Відповідно до п.3.1. Договору оренди, його укладено на 5 (п`ять ) років з 18 червня 2013 року до 18 червня 2018 року. Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування торгівельного павільйону (п.5.1. Договору оренди). Пунктом 3.2 Договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Державна реєстрація договору оренди відбулася 20 липня 2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 6547871 від 20 липня 2013 року (а.с. 18).

31 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо подовження строку Договору оренди земельної ділянки (а.с.36).

Листом від 04 квітня 2018 року ОСОБА_1 повідомила Маріупольську міську раду про намір подовжити договір оренди земельної ділянки на тих самих умовах та на той самий строк, що передбачено вказаним договором (а.с.37).

Листом від 24 травня 2018 року ОСОБА_1 підтвердила намір на поновлення Договору оренди, направив два примірника проекту Додаткової угоди до Договору оренди, які були отримані відповідачем 31 травня 2018 року (а.с. 38 - 40).

25 липня 2018 року Маріупольська міська рада розглянула заяву позивача, подану до Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 31.03.2018 р. та прийняла рішення №7/33-2979, відповідно до якого було вирішено поновити на 5 років строк оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0065 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 .

На виконання підпункту 3.1 пункту 3 даного рішення Маріупольської міської ради представником позивача подано заяву про оформлення проекту договору оренди земельної ділянки (а.с.44).

Листом від 12 жовтня 2018 року Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради (далі - Департамент) №26.6.3-54904-26.1, повідомив ОСОБА_1 , що у відомостях Державного земельного кадастру код Класифікації видів цільового призначення земель для вищевказаної земельної ділянки відсутній, повернуто пакет документів та запропоновано привести інформацію зазначену у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку відповідно до рішення №7/33-2979 від 25 липня 2018 року (а.с. 45).

На вимогу Департаменту представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулась 19 жовтня 2018 року до Відділу у м.Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, рішенням якого від 02 листопада 2018 року за №21-126/0-760/6-18 позивачці було відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_2 площа співпадає на 47,8571%.

Судом також враховано наданий представником позивача витяг із технічної документації №2734 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з Відділу у м.Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в якому зазначено нормативну грошову оцінку спірної ділянки у розмірі 70 684,59 грн., та коефіцієнт 3,0. Згідно Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки із зазначенням 3,0 є максимальним, тому орендна плата за користування вказаної земельної ділянки також є найбільшою, яка взагалі може бути розрахована.

У відповідності до статті 129 Конституції України та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Предметом спору в даній справі є поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах після закінчення строку договору оренди.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14, Верховним Судом у постановах від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17.

Відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За встановлених вище обставин та умов Договору оренди землі, строк його дії закінчився 20 липня 2018 року.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами відповідача, щодо відсутності порушення Маріупольською міською радою прав ОСОБА_1 з посиланням на те, що відповідач розглянув лист-повідомлення орендаря, прийняв рішення про поновлення дії Договору оренди на 5 років, а тому на думку відповідача відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом у ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно був застосований механізм поновлення Договору оренди землі на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», але відповідачем, у встановлений частиною 5 цієї статті місячний строк, не були розглянуті надіслані орендарем ОСОБА_1 лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, рішення про поновлення строку дії Договору оренди прийнято 25 липня 2018 року, тобто після закінчення строку дії цього договору, а в подальшому, 12 жовтня 2018 року, наданий останньою пакет документів с метою укладення додаткової угоди до Договору оренди, взагалі відповідачем був повернутий без укладення додаткової угоди (а.с.45).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 2 рішення Маріупольської міської ради від 25 липня 2018 року № 7/33-2979 , було встановлено розмір орендної плати на запитувану земельну ділянку згідно рішення Маріупольської міської ради, що регламентує розмір орендної плати, на рівні 3 % від її грошової оцінки, чим допущена зміна істотних умов Договору оренди землі.

Також підпунктом 3.1. пункту 3, громадянці ОСОБА_1 необхідно було подати до Центру надання адміністративних послуг заяву про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки протягом трьох місяців від дня прийняття даного рішення. У випадку невиконання встановленого строку рішення вважатиметься таким, що втратило силу.

Після повернення відповідачем наданого пакету документів, позивач ніяких заяв про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки, а також для оформлення додаткової угоди до Договору оренди землі не подавала.

Під час розгляду справи судом, представник позивача пояснила, що після закінчення строку дії Договору оренди землі, ОСОБА_1 продовжила і по сей час користується спірною земельною ділянкою, сплачує відповідачу орендну плату, заперечень зі сторони Маріупольської міської ради щодо користування ОСОБА_7 земельною ділянкою не надходило.

Наведені представником позивача пояснення підтвердив в суді представник відповідача.

Оскільки ОСОБА_1 , як орендар, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії Договору оренди земельної ділянки і Маріупольська міська рада, як орендодавець не надала заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, позивач мала право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Отже, у позивача були наявні підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, вказав у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Оскільки встановлено належне виконання орендарем ОСОБА_1 обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця Маріупольської міської ради із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, слід дійти висновку, що Маріупольська міська рада порушила право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 14 ЦК особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Водночас Закон України "Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту додаткової угоди.

При цьому відповідно до пояснень представників сторін, відповідач змушував ОСОБА_1 надати такий же пакет документів, який необхідно при укладенні договору оренди земельної ділянки. Отже, дії відповідача є неправомірними.

Необґрунтовані і доводи відповідача щодо правомірності дій Маріупольської міської ради, пов`язані з повернення позивачу пакету документів без укладення докової угоди, з посиланням на те, що була виявлена невідповідність відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку щодо цільового призначення земельної ділянки, відомостям договору оренди земельної ділянки від 08 липня 2013 року та рішення Маріупольської міської ради № 7/33-2979 від 25 липня 2018 року. А відтак, твердження відповідача, що судом визнано поновленим договір на інших умовах, ніж передбачені діючим рішенням Маріупольської міської ради у контексті цільового призначення земельної ділянки, не є слушним.

При цьому, відповідач обґрунтовуючи правомірність своїх дій в цій частини, посилається на те, що в наданому позивачем витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки зазначено: роздрібної торгівлі та комерційних послуг, а в договорі оренди землі та в рішенні міської ради зазначено: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування торгівельного павільйону.

Не погоджуюсь з наведеними доводами апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

По-перше, відповідно до положень частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» укладення додаткової угоди про поновлення договору здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття цим органом рішення про поновлення договору оренди землі.

По-друге, відповідно до положень статті 19 ЗК України, усі земельні ділянки у межах України мають цільове призначення.

Починаючи з 1998 року і до початку 2011 року цільове призначення земельних ділянок визначалось за Українським класифікатором цільового використання землі, затвердженим листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року № 14-1-7/1205 (далі - УКЦВЗ 1998 року), та відповідно до підпункту 1.11.3. пункту 1.11 цільове призначення земельної ділянки комерційного використання визначалось: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/1836 (далі - Наказ № 548), затверджена нова Класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ 2010 року), відповідно до якого Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд, зокрема, торгівельних будівель, за підрозділом 03.07 визначено: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Тож, після 2010 року старі коди класифікації видів цільового призначення земель, приводяться у відповідність до нових кодів КВЦПЗ, затверджених вищезазначеним Наказом № 548.

Спеціальним органом, який здійснює діяльність у сфері земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру є саме Держгеокадастр, та саме цей орган фактично здійснює приведення у відповідність кодів класифікації видів цільового призначення земель.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року № 6/28-3351 був затверджений проект землеустрою по відводу і надано із земель запасу жилої і громадської забудови в оренду строком на 5 років земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0065 га з розміром орендної плати на рівні 5% від його грошової оцінки для обслуговування торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до п. 5.1. Договору оренди земельної ділянки б/н від 08 липня 2013 року земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для обслуговування торгівельного павільйону.

Тобто, як на час прийняття рішення Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року № 6/28-3351 про затвердження проекту землеустрою по відводу і надання в оренду ОСОБА_1 із земель запасу жилої і громадської забудови та укладення 08 липня 2013 Договору оренди земельної ділянки, діяв КВЦПЗ 2010 року, тоді як у відомостях Державного земельного кадастру цільове призначення переданої в оренду позивачу земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки зазначалось відповідно до УКЦВЗ 1998 року, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1047/2/2013 (а.с.170).

При цьому, надання при укладенні між сторонами Договору оренди земельної ділянки вказаного витягу із зазначенням цільового призначення земельної ділянки за УКЦВЗ 1998 року (роздрібної торгівлі та комерційних послуг), не вплинуло на його укладання.

Такий вид класифікації цільового призначення земельної ділянки як - роздрібної торгівлі та комерційних послуг, було надано земельній ділянці ще до прийняття Класифікації видів цільового призначення земель, та він повністю відповідає новому коду КВЦПЗ - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торгівельного павільйону), який зазначила Маріупольська міська рада у своєму рішенні № 7/33-2979 від 25 липня 2018 року.

Наявні невідповідності в інформації щодо коду Класифікації видів цільового призначення земель для вищезазначеної земельної ділянки, виникли не з вини ОСОБА_1 . Остання здійснила всі дії, які від неї були можливі для вирішення вказаної невідповідності, однак з об`єктивних причин це їй зробити не вдалось внаслідок наявності технічних причин, які не дозволяють органу Держгеокадастру здійснити дії щодо приведення коду КВЦПЗ у відповідність ( а.с.46-48,50).

Безпідставні доводи апеляційної скарги і щодо порушення прав відповідача прийнятим рішенням з посиланням на те, що Маріупольська міська рада внаслідок неправильного зазначення цільового призначення земельної ділянки буде недоотримувати орендну плату.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок № 489). Пунктами 1, 2 додатку 1 до Порядку № 489 передбачено, що для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із зазначенням 3,0. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із зазначенням 3,0.

Відповідно до пояснень представника позивача в суді, що не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_1 сплачує орендну плату за земельну ділянку із розрахунку максимальної нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, орендна плата за користування вказаної земельної ділянки є найбільшою, яка взагалі може бути розрахована.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд не вбачає підстав дійти висновку, що оскаржуваним рішенням порушуються права Маріупольської міської ради, оскільки за допомогою КВЦПЗ здійснюється розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за допомогою якої розраховується орендна плата за земельну ділянку за договором, а вона розрахована із застосуванням найбільшого коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) - 3,0, що підтверджується Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1379 від 26 вересня 2018 року та № 2734 від 15 березня 2019 року (а.с. 97, 173).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених на належним чином оцінених доказах та обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 05 серпня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Г.Л.Гаврилова

Л.М.Кочегарова