Справа № 489/5155/18
Номер провадження 2/489/163/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям дитини не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Згідно Ухвали від 10.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального підготовчого провадження.

Ухвалою від 27.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Відповідно до заяви, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та розгляді справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник Служби у справах дітей адміністрації Миколаївської міської ради проти позовних вимог не заперечувала, згідно заяви.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого.

З 16.11.1997 року по 12.10.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Подружжя має двох дітей - повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки, виданої ЖКП ММР «Південь» від 04.07.2018 року за № 4399/д, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір'ю - ОСОБА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в розмірі 1/3 частки 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 січня 2013 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, після чого стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, до досягнення ним повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Всупереч вищезазначених вимог закону відповідач вихованням та утриманням дітей, зокрема сина ОСОБА_5 не займається. Він не цікавиться місцем його перебування, станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає кошти на його утримання.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 29940 від 18.05.2018 року, у відповідача (станом на 01.05.2018 року) існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 75 061 грн. 20 коп.

За поданням Державної виконавчої служби м. Миколаєва, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.02.2015 року ОСОБА_2 оголошений у розшук.

Сусіди позивача за адресою: АДРЕСА_1 підтверджують, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2000 року.

Відповідно до Довідки, виданої Миколаївською ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 Управління освіти Миколаївської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчається в 6-А класі та виховується матір'ю ОСОБА_1 Батько дитини ОСОБА_2 з сім'єю не проживає, у вихованні сина участі не приймає, батьківські збори не відвідує, з вчителями не спілкується.

Згідно з Характеристикою, складеною Регіональним центром з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» від 16.08.2018 року, ОСОБА_3 - дитина-інвалід, почав займатись спортом у центрі з 2011 року. Він тренується чотири рази на тиждень в секції з плавання у плавальному басейні «Водолій».

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від участі у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_5.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Висновку від 26.09.2018 року, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина ухиляється, що має негативні наслідки для виховання дитини, у зв'язку з чим вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню, як такі, що відповідають найвищим інтересам дитини.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП:НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2;

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення складено 30.01.2019 .

Суддя Н.С. Тихонова