Провадження № 4-с/344/37/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.

з уч. представника скаржника ОСОБА_1

приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2

представника ПАТ Універсал Банк ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, ПАТ Універсал Банк, субєкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_6 на дії приватного виконавця ОСОБА_2 в частині визначення ринкової вартості майна та визнання звіту про оцінку майна від 01.10.2018 року таким, що не підлягає використанню за призначенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду звернулася ОСОБА_4 із скаргою в якій просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 щодо визначення вартості (за звітом незалежної оцінки від 01.10.2018 року) і передачі майна на реалізацію - неправомірними; визнати звіт про незалежну оцінку вартості арештованих нежитлових приміщень, площею 313,1 кв.м., що знаходяться за адресою: вул.Є.Коновальця, 11Б, м.Івано-Франківськ, субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 від 01.10.2018 року таким, що не підлягає використанню за призначенням.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, перебуває виконавче провадження № 57023133 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Діонісійовча боргу в користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

10.10.2018 року на адресу місця проживання ОСОБА_4, надійшов рекомендований лист № 3077, який містив повідомлення приватного виконавця ОСОБА_2 про результат визначення ринкової вартості майна за адресою вул. Є.Коновальця 11Б, м. Івано-Франківськ.

За даними висновку вартість вказаного майна складає 5 967 770 грн.

Боржник не погоджується із результатами оцінки, вважає, що субєктом оціночної діяльності при проведенні оцінки в період з 01.10.2018р. по 01.10.2018р. огляд оцінюваного обєкту не проводився взагалі, що свідчить про необ'єктивність, недостовірність та заниження вартості майна , а звіт про оцінку таким, що не відповідає нормативно-правовим актам України з оцінки майна.

Зокрема зазначає, що субєкт оціночної діяльності 01.10.2018 року на обєкті не був взагалі у звязку із чим безпосереднього ознайомлення з обєктом оцінки не проводив. Фото, що долучено субєктом оціночної діяльності зроблено самим власником обєкту, ще у 2017 році та використовувались у інтернет-оголошеннях для добровільного продажу обєкта застави. У висновку про вартість майна відсутня інформація про джерело отримання інформації про подібне майно. Із вказаного слідує, що при проведенні оцінки субєктом оціночної діяльності використані неналежні аналоги про подібне майно, що у свою чергу призвело до визначення недостовірної ринкової вартості, що є прямим порушенням п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Крім того скаржник у скарзі звертає увагу суду на той факт, що нею було замовлено оцінку вказаного обєкту нерухомості у акредитованого субєкта оціночної діяльності TOB «ATJIAHT-УКРГРУП». Згідно до висновку ринкова вартість вказаного обєкту нерухомого майна станом на 17.10.2018 року становить 6 622 691 грн. (при визначенні ринкової вартості обєкту нерухомого майна застосовано 2 методи передбаченими законодавством ). Ринкова вартість, що визначена субєктом оскарження за допомогою ОСОБА_6 є значно нижчою, зокрема різниця становить 654 921грн., що може призвести до значної шкоди у випадку реалізації майна скаржника з прилюдних торгів. Відтак скаржник вбачає порушення своїх прав та інтересів.

07.11.2018р. від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на скаргу. В запереченні приватний виконавець посилається на те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Вважає, що звіт про оцінку є лише документом, а не правочином . Просив відмовити в задоволені скарги, як безпідставній та не обґрунтованій, такій, що не підкріплена доказами ( а.с. 64-65).

15.11.2018р. від субєкта оціночної діяльності-Войташика ОСОБА_7 на адресу суду надійшов відзив на скаргу ( а.с. 70-74), у якій останній заперчив викладеним обставинам скаржником в скарзі, при цьому зазначив, що він, як субєкт оціночної діяльності має правову можливість проведення незалежної оцінки нерухомого майна, та 01.10.2018р. ним було проінспектовано обєкт оцінки приміщення по вул. Коновальця, 11Б у м. Івано-Франківську і здійснено фотофіксацію даного обєкта власним фотоапаратом згідно до поданих скріншотів властивостей фотографій, тобто вони (фотографії) не були «взяті» з мережі Інтернет, як про це зазначає скаржник у своїй скарзі. Вважає, що вибраний ним вид вартості обґрунтовано та відповідає нормативно-правовим актам з оцінки майна, а зібрані вихідні дані та необхідна інформація стали достатнім для проведення відповідних обрахунків та визначення величини вартості. Заперечив твердження скаржника про те, що ним для висновку експертного дослідження від 17.10.2018р. застосовано два методи, оскільки для розрахунку вартості приміщення був використаний тільки один порівняльний підхід як і у оскаржуваному боржником звіті від 01.10.2018р. Звертає увагу суду на те, що ним при здійснені оцінки було використано «коефіцієнт на умови продажу арештованого майна (КНУП), чого не було зроблено у звіті ТзОВ «Алант-Груп» від 17.10.2018р. Звіт про оцінку майна від 01.10.2018р. здійснювався з урахуванням понижуючого коефіцієнту на рівні 13% що в результаті встановило вартість в сумі 5967770 грн., чого не було застосовано у звіті ТзОВ «Атлант-Груп» від 17.10.2018р. Наданий висновок скаржника ( боржника) не спростовує того, що оскаржувана оцінка, визначена в звіті від 01.10.2018р., складеного в межах виконавчого провадження, не відповідає ринковій, або є зниженою. Просив суд врахувати, що оспорюваний звіт про оцінку майна від 01.10.2018р. виготовлявся на виконання постанови приватного виконавця, тобто спеціально уповноваженої законом на призначення звіту особи та в межах виконавчого провадження, при цьому, його попереджено про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а при проведенні експертного дослідження ТзОВ «Атлант-Груп» від 17.10.2018р. експерта не попереджено про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку( а.с. 70-79). В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 про розгляд справи без його участі ( а.с. 69).

На адресу суду 18.11.2018р. від представника ПАТ « Універсал Банк» ОСОБА_3 надійшло заперечення щодо скарги ОСОБА_4 ( а.с. 90-92) , у якій зазначає, що стартова ціна перших прилюдних торгів становила суму в розмірі 5 967 770,00 грн. Перші електронні торги були проведені 05 листопада 2018 року із реалізації нерухомого майна (номер лоту 306786), що належить ОСОБА_4, яка являється Іпотекодавцем по своїх зобовязаннях перед ПАТ «Універсал Банк», згідно генерального договору про надання кредитних послуг № BL1915 від 11.04.2008 року, а саме нежитлове приміщення, загальною площею 313,1 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 11 б (одинадцять «б»), за початковою стартовою ціною 5 967 770,00 гривень. Торги не відбулись по причині відсутності допущених учасників торгів. Наголошує, що вартість майна була дуже високою, оскільки ніхто з потенційних покупців не зареєструвався для участі в торгах, очікували на можливі уцінки. Так як прилюдні торги не відбулись, 07 листопада 2018 року ПАТ «Універсал Банк» подав заяву про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Представник ПАТ «Універсал Банк» звертає увагу суду на те, що 07 листопада 2018 року приватним виконавцем ОСОБА_2 виконавчого округу Івано-Франківської області було видано акт про передачу предмета іпотеки (нежитлового приміщення, загальною площею 313,1 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 11-б (одинадцять «б»), що належало ОСОБА_4, стягувачу в рахунок погашення боргу за ціною 5 967 770,00. Відповідно 07 листопада 2018 року ПАТ «Універсал Банк» було видано Свідоцтво про право власності та того ж таки числа за ПАТ «Універсал Банк» було зареєстровано право власності на нерухоме майно. А отже майно, щодо якого проведено оцінку належить ПАТ «Універсал Банк». Просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4

Зважаючи на часові проміжки тривалості розгляду даної скарги суд зазначає, про фізичну неможливість її розгляду у стислі строки з огляду на обєктивні обставини, зокрема в звязку з значною кількістю переданих справ від судді, якого звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку, розглядом значної кількості клопотань, як слідчим суддею в порядку КПК України та які носять невідкладний характер, клопотанням представника скаржника, який вступив у справу і не мав змоги ознайомитись із матеріалами справи раніше.

У судовому засіданні представник скаржника заявлені у скарзі вимоги підтримав та з підстав, якими обґрунтовується скарга просив суд її задовольнити.

Приватний виконавець ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, та виходячи з доводів викладених у відзиві на скаргу, просив залишити вимоги скарги без задоволення.

Представник стягувача ПАТ « Універсал Банк» в судовому засідання заперечував проти скарги, та виходячи з доводів викладених у письмовому запереченні на скаргу, просив залишити вимоги без задоволення.

Субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, перебувало виконавче провадження № 57023133 про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Діонісійовча в користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

10.10.2018 року на адресу місця проживання ОСОБА_4, надійшов рекомендований лист № 3077, який містив повідомлення приватного виконавця ОСОБА_2 про результат визначення ринкової вартості майна за адресою вул. Є.Коновальця 11Б, м. Івано-Франківськ (а.с.13).

За даними висновку вартість вказаного майна складає 5967770грн. (а.с.34)

27.09.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 (а.с. 10-11)

01.10.2018 року субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 було складено звіт про незалежну оцінку вартості нежитлового приміщення, площею 313,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Є.Коновальця,11-б, м. Івано-Франківськ. Згідно вказаного звіту, ринкова вартість вказаного нерухомого майна становить 5967770 грн.(а.с. 16-36)

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Абзац перший та другий статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», визначає, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Відповідно до пункту 15, 49 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі Постанова КМУ № 1440), методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Основними елементами порівняння є характеристики подібного майна за місцем його розташування, фізичними та функціональними ознаками, умовами продажу тощо.

Вимогами статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою КМУ № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 28 жовтня 2004 № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаній нормі права, скаржник вказуючи на те, що субєктом оціночної діяльності при проведенні оцінки в період з 01.10.2018 по 01.10.2018 року огляд оцінюваного обєкту не проводився взагалі, не надав суду доказів, які б підтверджували таке твердження.

Так, з представлених відеозаписів камери спостереження (cam03, файли 1_03_R_48, 2_03_R_00, 3_03_R_00, 4_03_R_00, 5_03_R_00, 6_03_R_00, 7_03_R_00, 8_03_R_00, 9_03_R_00, 10_03_R_00 всі у форматі AVI video File), не можливо встановити та стверджувати, що експертом не проводилась фотофіксація у вказаному приміщенні, оскільки з представлених відеозаписів вбачається, що відеокамера проводить відеозйомку з одного стаціонарного ракурсу (з одного верхнього кута) і охоплює не все приміщення, де проводиться відеозйомка, а лише частину приміщення, що в свою чергу не спростовує проведення експертом фотозйомки на обєкті.

При цьому в судовому засіданні представник скаржника на запитання представника заінтересованої особи про те, чи на фото зроблених експертом зафіксовано відповідний обєкт відповів, що фото відповідають обєкту.

Крім того, вищенаведені покликання скаржника спростовуються самим звітом, зокрема наявними у ньому фотоматеріалами з яких вбачається, що експерт здійснював безпосередній огляд нежитлових приміщень, це ж убачається і з додатків до відзиву, поданого ОСОБА_6, де долучено скріншоти властивостй фотографій (а.с. 75-77), самими файлами на оптичному носії інформації (всі у форматі «JPG», створені 01.10.2018 року, файли IMG_0260 - IMG_0278). З наведених фото додатково вбачається, що приміщення всередині облаштовано як мінімум кількома камерами спостереження, що додатково спростовує покликання скаржника.

Щодо посилання сторін на необхідність (представник заінтересованої особи) та неможливість (представник скаржника) застосування до вказаних правовідносин висновку ОСОБА_8 Верховного Суду, висловлених у своїй постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17, то суд зазначає таке.

Позиція ОСОБА_8 Верховного Суду, зокрема у пунктах 32-35 Постанови від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 зазначає :

«32. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

33. Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

34. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

35. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.»

В судовому засіданні представник скаржника наполягав на неможливості застосування зазначеної правової позиції, оскільки вона була висловлена у звязку з розглядом справи, що стосувалася позовного провадження в порядку господарського судочинства, а в даному випадку має місце розгляд скарги на дії під час виконання судового рішення, що проводиться в порядку цивільного процесуального судочинства.

Суд не може погодитися з такими міркуваннями представника скаржника, адже висловлена ОСОБА_8 Палатою Верховного Суду позиція стосується серед іншого і самої юридичної природи документу, яким є звіт про оцінку майна, і правових наслідків, які він створює. А у п. 37 зазначеної вище постанови ОСОБА_8 Верховного Суду вказано, що « ОСОБА_9 ОСОБА_8 Верховного Суду зазначає, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.».

Враховуючи наведене вище підстав для визнання звіту про оцінку майна від 01.10.2018 року таким, що не підлягає використанню за призначенням у суду немає.

Під час розгляду скарги по суті не знайшли свого підтвердження і посилання сторони на неправомірність дій приватного виконавця ОСОБА_2 щодо визначення вартості і передачі майна на реалізацію за звітом незалежної оцінки від 01.10.2018 року.

Суд вважає, що приватний виконавець діяв відповідно до закону, в межах наданих йому повноважень, а зміст скарги зводиться до незгоди з визначеною вартістю майна (обєкту нерухомості).

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 15, 57 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_2, ПАТ Універсал Банк, субєкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_6 на дії приватного виконавця ОСОБА_2 в частині визначення ринкової вартості майна та визнання звіту про оцінку майна від 01.10.2018 року таким, що не підлягає використанню за призначенням відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя: Шамотайло О.В.