Справа № 487/6927/19
Провадження № 2/487/2333/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову позивач вказала, що до 11.01.2019 р. вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 11.01.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб було розірвано. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

До початку слухання справи позивач подала до суду заяву про уточнення позову, відповідно до якої остаточно просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 300 грн. В судовому засіданні позивач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, відповідно до якої уточнені вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Пункт 1 ст.3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст.27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В порядку ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.01.2019 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 19.09.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Батьки не домовились про участь в утриманні дитини.

Враховуючи наведені обставини, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), визнання відповідачем позовних вимог, приймаючи до уваги потреби дитини відповідно до віку, суд вважає, що відповідач зобов`язаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи від дня подання позову, тобто з 13.09.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи від дня подання позову, тобто з 13.09.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 04.12.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Т.А.Карташева