Ухвала

30 липня 2019 року

місто Київ

справа № 755/21188/15-ц

провадження № 61-25876св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року у склад суді Астахової О. О. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., Борисової О. В., і касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , сарай, надбудову, погреб, туалет, ворота, огорожу, колодязь із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , визнання за відповідачем в порядку поділу спільного майна подружжя - на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. В порядку поділу спільно набутого майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності: на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 ; на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 , із сараєм, надбудовою, погребом, туалетом, колодязем, воротами, огорожею, що примикає до нього, та на Ѕ частини земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , із сараєм, надбудовою, погребом, туалетом, колодязем, воротами, огорожею, що примикає до нього. Визнано в порядку поділу спільно набутого майна подружжя за ОСОБА_2 право власності: на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 ; на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 , із сараєм, надбудовою, погребом, туалетом, колодязем, воротами, огорожею, що примикає до нього. В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, площею 0, 6115 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та розподілу судових витрат скасовано та постановлено в цій частині нове рішення такого змісту. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки, площею 0, 6115 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та виділення її у його власність в порядку поділу майна подружжя відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 526, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 233, 00 грн. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 377 ЦК України. Також, суди не вирішили питання поділу спільного майна подружжя в натурі відповідно до вимог статті 71 СК України.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просила скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року в частині, в якій залишено без змін рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року, та направити в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року залишити без змін. Вирішити питання поділу судових витрат.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що судами порушено норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права. Судами ухвалено рішення щодо позовних вимог, стосовно яких відповідач неодноразово заявляла про застосування позовної давності. Суди першої та апеляційної інстанцій вийшли за межі заявлених позовних вимог, встановивши режим спільної сумісної власності на певне майно. Крім того, суди вирішили питання стосовно майна без з`ясування технічних характеристик, а саме: площі, кадастрового номера тощо.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

02 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2

02 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

25 липня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача по справі ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

За змістом пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Враховуючи, що предметом позову ОСОБА_1 є вимога про набуття права на майно, що є спільним сумісним майном подружжя, і зазначені правовідносини допускають правонаступництво, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду визнає за обґрунтоване зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника після смерті ОСОБА_1 .

Керуючись статтями пунктом 1 частини першої статті 251, пунктом 1 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі № 755/21188/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року, і касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року до залучення до участі у справі правонаступника після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: С О. Погрібний

В. В. Яремко

А. С. Олійник