У Х В А Л А

09 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки і піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, 19 листопада 2019 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що оскаржувану ухвалу він отримав 05 листопада 2019 року, що підтверджується копією розписки, даною ним при отриманні копії ухвали, яка міститься в матеріалах справи.

Вивчивши виділені матеріали справи, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, оскільки обставини, на які посилається апелянт не спростовуються матеріалами справи, а отже поновляє його. (п.1 ч.2 ст 354 ЦПК України).

Разом з тим, апеляційна скарга не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Справа № 760/18758/18
№ апеляційного провадження:22-ц-824/17384/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Кушнір С.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А. М.
Відповідно до ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

В даному випадку зміст апеляційної скарги не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки скаржником не зазначено в чому полягає незаконність і необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин).

Скаржником викладені численні посилання, що не стосуються суті оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні доказів та спору відповідно до заявлених позовних вимог, та не відповідають вимогам офіційно-ділового стилю, встановленим до процесуальних документів.

Крім того, при поданні апеляційної скарги скаржником не сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з виділених матеріалів справи, одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його від сплати судового збору або відстрочення сплати на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 вказує про те, що відповідно до довідки ДФС України, у нього відсутній дохід за 2018 рік. Крім того, має непогашену кредитну заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Дельта Банк», що на його думку є підставою для звільнення його від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Проте, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, апелянт посилався саме на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору у разі якщо його розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік можуть бути звільнені виключно позивачі.

У доданому до довідці відсутні будь-які відомості щодо розміру його фактичного доходу, оскільки, вказана у довідці Державної фіскальної служби України інформація, стосується лише сум виплачених доходів та утриманих податків, також як і відсутня інформація щодо наявності у ОСОБА_1 рухомого та нерухомого майна, відкритих на його ім`я рахунків у банківських установах тощо.

Таким чином, дослідивши виділені матеріали справи, подані апелянтом докази, та ураховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, суд доходить висновку, що доводи, наведені ОСОБА_1 , не дають підстав для задоволення клопотання та звільнення заявника від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки у їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Згідно п.п. 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою, ставка судового збору складає 2,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі апеляційної скарги становить 384,20 грн.

Таким чином, апелянт повинен сплатити судовий збір в розмірі 384,20грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: УК у Солом`янському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 0024, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд , адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, а саме привести апеляційну скаргу у відповідність до ст. 356 ЦПК України, сплатити судовий збір та надати суду оригінал квитнації, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127,185,356,357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року - задовольнити та поновити його.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: