Справа № 505/4023/19
Провадження № 2-о/505/196/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 11 грудня 2019 року звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, вказуючи, що з 15 жовтня 2016 року по теперішній час вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з 15 серпня 2017 року у неї з ОСОБА_3 постійно виникають сварки, що закінчувались психологічним та фізичним насильством відносно неї через недовіру до неї як до жінки. Після того як вони стали проживати окремо, ОСОБА_3 переслідує її, наполягає на зустрічах, проти яких вона заперечує, адже такі зустрічі закінчуються образами, штовханнями, нанесеннями ударів, що відбувається і у присутності дитини. В результаті протиправних дій, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_3 відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявник просила суд видати обмежувальний припис ОСОБА_3 строком на 6 місяців з заборонами щодо: наближення на відстань 100 метрів до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до дитячого дошкільного навчального закладу 310 «Зіронька» її місця роботи за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Каштанова, 77а; особисто і через третіх осіб її розшукувати, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з нею або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; направити ОСОБА_3 до Подільської міської ради Одеської області для проходження програми кривдників строком на три місяці.

ОСОБА_3 надав заперечення на заяву, згідно яких просив відмовити у задоволенні заяви. Вказував, що рішенням Органу опіки та піклування виконкому Подільської міської ради Одеської області було визначено порядок його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 . З 01.08.2019 року ОСОБА_1 відмовляється виконувати вказане рішення та надавати йому можливість спілкуватись із сином. Крім днів, встановлених рішенням органу опіки та піклування, він у м. Подільськ не приїжджає, до заявниці у інші дні не телефонує. Заявниця, звертаючись до суду з даною заявою, зловживає своїм правом з метою позбавити його можливості спілкуватись із сином.

Заявниця та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснила, що ОСОБА_3 постійно її переслідує, чекає біля її будинку та місця роботи, погрожує.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Надав заяву, згідно якої просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він погано себе почуває та перебуває на лікуванні. Також вказував на необхідність часу для визначення із захисником та зібрання додаткових доказів по справі.

Доказів вказаним обставинам суду не надав.

При цьому, нормами частини 2 ст. 350-5 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Беручи до уваги строк протягом якого може бути розглянута дана справа, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність належним чином повідомленої заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2016 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області, за актовим записом №271.

Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Подільської міської ради Одеської області №374 від 27.12.2018 року, було встановлено порядок участі батька ОСОБА_3 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає окремо, наступним чином: два рази на місяць по суботам з 10.00 до 11.00 у присутності матері малолітнього ОСОБА_1 на нейтральній території.

Постановою Котовського міськрайонного суду одеської області від 09 січня 2019 року, справа №505/4073/18, було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративна відповідальність у виді штрафу.

З постанови вбачається, що ОСОБА_3 12.11.2018 року близько 10 години, знаходячись по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з ОСОБА_1 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав.

Вироком Котовського міськрайонного суду одеської області від 24 вересня 2019 року, справа №505/2820/19, було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Вироком встановлено, що 01.08.2019 року, близько 14 год. 15 хв., в одній з кімнат квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , між обвинуваченим ОСОБА_3 його дружиною ОСОБА_1 , з якою останній тривалий час не проживає на спільній території, на ґрунті ревнощів виник конфлікт в ході якого у обвинуваченого раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи наслідки своїх дій, умисно долонею правої руки наніс декілька ударів в область лівого плеча

ОСОБА_1 після чого почав шарпати за ліву руку та в подальшому взяв в праву руку взуття і кинув в область обличчя останній, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження, у вигляді забою м`яких тканин обличчя, забій м`яких тканин та синці лівого плеча та передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані,, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її

задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Із вказаних доказів вбачається, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають не менше року та такі конфлікти переростають у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_3 , його дії мають ознаки психологічного (образи, погрози, висловлювання нецензурними словами, залякування, тощо) тиску, є такими, що порушують психологічну недоторканість заявниці, та вчинялося і фізичне насильство, що виразилось спричиненням легких тілесних ушкоджень.

Твердження ОСОБА_3 про зловживання заявницею своїм правом в цивільному судочинстві суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи встановлено обґрунтованість заявлених вимог та дійсного вчинення насильства відносно заявниці.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_3 вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на шість місяців, а саме: наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; наближення на відстань 100 метрів до дитячого дошкільного навчального закладу 310 «Зіронька» місця роботи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із своєю матір`ю, а також те, що ОСОБА_3 як батько має право на участь у вихованні та утриманні своєї дитини, обмежувальний припис у вигляді постійних заборон без виключення встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини, не може бути застосований, оскільки такі заборони порушать його права як батька на участь у вихованні дитини.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно ч. 6, 7 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

Враховуючи наведені вище положення, направлення кривдника на проходження програми для кривдників є правом суду, а не його обов`язком. Також необхідно враховувати волевиявлення самого кривдника, який повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

За таких обставин,виходячи з матеріалів справи, суд не вбачає безумовних підстав для покладення обов`язку на ОСОБА_3 щодо проходження вказаної програми, а тому заява у вказаній частині задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 6 місяців з заборонами щодо:

- наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- наближення на відстань 100 метрів до дитячого дошкільного навчального закладу 310 «Зіронька» місця роботи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, за виключенням встановленого часу та порядку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншому відмовити.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання

(перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року.