Справа № 351/1761/18
Провадження № 22-з/4808/66/19
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М.М.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Василишин Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Пнівчук О.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року та ухвалу Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Івано-Франківського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року та ухвалу Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Томин О.О., Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 08 липня 2019 року справу призначено до розгляду.

02.08.2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Пнівчук О.В. Заява обгрунтована тим, що зазначена суддя 19.07.2018 року ухвалила постанову, яка була основним доказом у написані позову, що розглядається. Наведена обставина суперечить ст.ст.33,36,37,39,40 ЦПК України та іншим положенням процесуального закону та Конституції України.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2019 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08. 2019 року вирішення питання про відвід передано на розгляд судді Василишин Л.В.

З огляду на зміст заяви, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

В даному випадку , заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не обґрунтована та не містить будь-яких обставин, які підлягають дослідженню при вирішенні питання про відвід. Зокрема, заявник вказує на підстави відводу - ст.36 ЦПК, однак не наводить фактів, які підтверджують на його думку підстави відводу, а наведені ним обставини не є підставами для задоволення заяви.

Участь судді у розгляді іншої справи за ч. 4 наведеної норми не є підставою для відводу.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Пнівчук О.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року та ухвалу Снятинського районного суду від 17 грудня 2018 року - відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Василишин