Єдиний унікальний номер справи 235/4004/19
Номер провадження 2/235/1471/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О. О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника третьої особи: Ушкварок Д.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Покровської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до тимчасово окупованої території України - Криму без згоди батька ОСОБА_3 з 20 серпня 2019 року по 20 вересня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. З 26 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2012 році шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку, неповнолітня донька проживає з матір`ю ОСОБА_1 . В квітні 2019 року між сторонами виник спір щодо виїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим. Так, донька позивача від першого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проживає в АР Крим та 6 вересня 2019 року має одружуватися з проведенням реєстрації шлюбу в м. Ялта. ОСОБА_1 направлено на адресу відповідача лист з проханням надати нотаріальний дозвіл на вивіз доньки ОСОБА_5 в АР Крим з метою відвідування старшої сестри, проведення відпочинку в канікулярний літній період на узбережжі чорного моря (наявні відповідні медичні рекомендації для оздоровлення дитини). Врегулювання спірного питання сторонами не досягнуто, - позивач вважає, що ОСОБА_3 свідомо, безпідставно ухиляється від оформлення дозволу, чим завдається шкода, створюються штучні перешкоди у реалізації права дитини проводити час із родиною, подорожувати, розвиватись та пізнавати світ. За таких обставин, ОСОБА_1 звернулась за судовим захистом оспорюваних, за її переконанням, прав та інтересів.

Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні в позові.

Представник позивача адвокат Очеретько О.В. (діє на підставі ордеру на ведення справи) в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, юридично обґрунтував позовні вимоги посиланням на положення ч. 2 ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 150, ст. 155 СК України, Конвенцію про права дитини.

Відповідачем ОСОБА_3 в судовому засіданні надано пояснення аналогічні викладеним у відзиві, поданий, в порядку ст. 191 ЦПК України, на пред`явлений позов. Заперечуючи проти позовних вимог, - відповідач зазначив, що з липня 2002 року являється співробітником Служби безпеки України, є учасником бойових дій в антитерористичній операції, наразі приймає участь в операції Об`єднаних сил, що проводиться на території Донецької та Луганської областей. В 2014 році членами незаконних збройних формувань т.зв. «Донецька Народна Республіка» здійснено силове захоплення адміністративної будівлі в м. Донецьк Управління СБУ в Донецькій області. В приміщенні вказаної будівлі зберігалися особові справи працівників, в тому числі і відповідача. Отже, персональні дані членів сім`ї відповідача, в тому числі відомості про доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є відомими співробітникам спеціальних служб та правоохоронних органів Російської Федерації. За таких обставин, відповідач вважає, що перебування його доньки на тимчасово окупованій території України - АР Крим, яка наразі підконтрольна Російській Федерації - є небезпечним, на дитину можуть бути здійснені заходи морального та фізичного впливу з метою прийняття спроби змушування відповідача, з огляду професійної діяльності, - співпрацювати. Додатково відповідачем наголошено, що категорична позиція щодо виїзду доньки за межі України стосується лише території, яка знаходиться під контролем РФ, при цьому проти перетину дитиною кордону для подорожі, оздоровлення до інших країн, - ніколи не заперечував.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області Ушкварок Д.А. (уповноважена на участь у справі довіреністю) в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту з прав дитини про невідповідність заявленого ОСОБА_1 позову про надання дозволу на виїзд доньки сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на тимчасово окуповану територію України інтересам неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 26 квітня 2007 року народження перебували в зареєстрованому шлюбі (відомості про сімейний стан підтверджено штампом в паспорті позивача, а.с. 5).

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серійний номер НОМЕР_2 , а.с. 9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2012 року (справа № 2/0529/1449/2012) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, шлюб припинено, з огляду на ч. 2 ст. 114 СК України, у день набрання чинності рішенням суду - 11.09.2012 року (а.с. 8).

Згідно направленого ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 листа (дата складання не зазначена, підтвердження фактичного відправлення - відсутні) - позивач звернулася до відповідача з проханням з`явитись до нотаріуса для оформлення відповідного дозволу для виїзду неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 до АР Крим в період часу з 01.07.2019 року до 01.10.2019 року, мета поїздки - присутність при реєстрації шлюбу доньки позивача від першого шлюбу ОСОБА_8 , та оздоровлення дитини (а.с. 13).

Домовленості зі спірного питання сторонами не досягнуто.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом надано оцінку поданих ОСОБА_1 доказів і прийнято висновок про помилковість аргументів, наведених в позовній заяві та про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 270 ЦК України фізична особа має право, зокрема, на свободу пересування.

Згідно ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 12 Закону № 1382-IV від 11.12.2003 року свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено, зокрема на тимчасово окупованих територіях.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим», керуючись нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ «Крим» та іншою територією України за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

4 червня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 367 «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», яка регулює питання перетину адміністративного кордону вільної економічної зони «Крим» під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України відповідно до Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», а також іноземців та осіб без громадянства - з урахуванням вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до п. 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року - в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: громадян України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до пунктів 3-5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, на підставі : свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З положень вищевикладених правових норм вбачається, що чинним законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення суду про надання дозволу на виїзд без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з визначенням відповідного часового проміжку перебування.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу надання дозволу на виїзд та перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіки Крим в період часу з 20 серпня 2019 року по 20 вересня 2019 року без згоди батька ОСОБА_3 . Потребу в отриманні такого дозволу позивачем в цілому зведено до своєї поїздки на весілля старшої доньки ОСОБА_9 . На підтвердження таких обґрунтувань суду надано лист (далі мовою оригіналу) «Ялтинский городской отдел записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым», - зі змісту якого вбачається, що державна реєстрація шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_10 призначена на 11:00 годину 6 вересня 2019 року (а.с. 12). Надаючи оцінку документу в розумінні вимог ст. ст. 78, 79 ЦПК України про допустимість та достовірність доказів, - суд зазначає, що статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За таких обставин, суд визнає безпідставним покладення в основу позову про надання дозволу на виїзд дитини на тимчасово окуповану території АР Крим такої причини як одруження, весілля близького родича.

Крім того, ОСОБА_1 ґрунтує вимогу надання дозволу на виїзд неповнолітньої доньки на тимчасово окуповану територію - потребою оздоровлення дитини. Згідно довідки № 165, виданої 18.04.2019 року КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 рекомендовано лікуванні на курорті узбережжя азовського, чорного моря (а.с. 14).

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Судом встановлено, що 10 липня 2019 року питання про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 без згоди батька ОСОБА_3 до окупованої території АР Крим розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Висновком органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради № 08/26-1233 від 10.07.2019 року вирішено недоцільним підтримувати позовні вимоги ОСОБА_1 , як такі що не узгоджуються з інтересами дитини (а.с. 25-26).

Суд з вказаним висновком органу опіки та піклування погоджується.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами - першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, Міністерством закордонних справ України надано рекомендації щодо поїздок громадян до тимчасово окупованої АР Крим від 11.08.2016 року, що опубліковані на офіційній веб-сторінці МЗС України та на Єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України, - згідно яких громадянам України та іноземцям рекомендовано тимчасово утриматися від поїздок до окупованої території АР Крим, враховуючи неможливість Української сторони забезпечити належну безпеку наших співвітчизників на території окупованого півострова. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 на теперішній час займає посаду оперуповноваженого сектору КРЗІДУСЕБ Покровського МРВ 2-го управління ГУ СБ у Донецькій та Луганській областях, має доступ до державної таємниці відповідно до Закону № 3855-XII від 21.01.1994 року. Пояснення відповідача в частині наявних у співробітників спецслужб та правоохоронних органів Російської Федерації відомостей про членів його сім`ї, в тому числі про неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9, - не можуть бути поставлені під сумнів, не виключно, що певний інтерес до особи відповідача може існувати з огляду його професійної діяльності. За переконанням суду, позиція відповідача в даній справі безсумнівно заслуговує на увагу з огляду політичної ситуації та подій на сході України. Відтак, з врахуванням неможливості Української сторони забезпечити безпеку громадян України на окупованій території АР Крим, - суд зазначає, що виїзд неповнолітньої доньки сторін по справі на тимчасово окуповану територію АР Крим не відповідає інтересам дитини, оскільки може становити загрозу для її життя та здоров`я.

З урахуванням вищезазначеного, законних підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач при пред`явлені позовної заяви сплатила в дохід місцевого бюджету судовий збір в сумі 768,40гривень (квитанція - а.с. 1), - підстави для присудження відшкодування таких судових витрат позивачу - відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

На підставі ч. 2, 3 ст. 313 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 1, 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року, керуючись ст. ст. 13, 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд та перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіки Крим в період часу з 20 серпня 2019 року по 20 вересня 2019 року без згоди батька ОСОБА_3 - відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню ОСОБА_1 не підлягають, - судовий збір, сплачений при подачі позову в сумі 768,40 гривень - залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення суду - 05.08.2019 року (з урахуванням положення ч. 6 ст. 259 ЦПК України)..

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, , адреса місце знаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11;

Суддя: