Провадження №2-з/359/73/2019
Справа №359/6904/19
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кардашевська Марта Володимирівна про усунення перешкод у спадкуванні за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове рухоме майно, а саме на транспортний засіб марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, білого кольору та транспортний засіб марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2013 року випуску, чорного кольору, автопричіп марки «МАЗ», модель 8114, 1988 року випуску, а також до набрання чинності рішенням суду заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного рухомого майна. В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в оформленні спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . При цьому, заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Проте, на даний час у заявника виникли перешкоди в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів перебувають у володіння ОСОБА_2 . У добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється надати правовстановлюючі документи, необхідні для оформлення спадщини. Крім цього, з двору будинку ОСОБА_3 зникли усі транспортні засоби: марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автопричіп марки «МАЗ». Тому заявник вважає, що ОСОБА_2 може вчинити дії, спрямовані на переоформлення транспортних засобів на інших осіб. У зв`язку з цим, у разі невжиття заходів забезпечення позову це може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положенням ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що згідно інформації територіального сервісного центру №3243 за ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби: марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «KIA RIO», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу усунення перешкод у здійсненні права на спадкування, зокрема шляхом покладення зобов`язання на ОСОБА_2 надати правовстановлюючі документи на спадкове рухоме та нерухоме майно.

Згідно з вимогами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.3 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» саме позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В той час як ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом немайнового характеру.

Крім цього, посилання в заяві про забезпечення позову лише на потенційну можливість ОСОБА_2 в подальшому здійснити відчуження спірних транспортних засобів, без наведення відповідного обґрунтування з наданням належних та допустимих не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

За правилами ч.1 тач.6 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом критично сприймається вказівка заявника на фотоілюстарації, які приєднані до заяви про забезпечення позову, в якості належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що відповідачем фактично вчиняються дії, спрямовані на приховування чи переоформлення спірних транспортних засобів. Оскільки, зазначені фото не дають можливості ідентифікувати а ні транспортні засоби, які на них зображені, а ні їх місце розташовування, а також не вказують, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані н приховування чи відчуження спірного майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 просить заборонити вчинення будь-яким особам будь-яких дій щодо автомобілів марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «KIA RIO», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Тобто, що заявник просить заборонити вчинення певних дій фактично необмеженому колу осіб, які не є учасниками справи і питання про права та обов`язки яких не стосується предмета заявленого позову.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 та ч.3 ст.150, ч.1 ст.153, п.1 ч.1 ст.258, ст.260, п.4 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський