КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6444/18
Провадження № 2/552/162/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2019 року м.Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Миронець О.К.
за участю секретаря судового засідання Рибальченко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -
Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулась до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3066,11 грн.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 , з 30.05.2017 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді курсанта.
24.07.2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 відповідача було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «е» (через службову недбалість) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.
На час звільнення ОСОБА_1 загальна вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, згідно довідки-розрахунку № 294 склала 3066,11 грн. Просили суд, стягнути з нього вказану суму.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до довідки від 16.01.2019 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 30.01.2019 року 10 год. 00 хв. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Ухвалою суду від 15.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідач ОСОБА_1 , з 30.05.2017 року уклав контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, відповідно до якого він проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді курсанта.
Відповідно до ч.2 ст.9.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Судом встановлено, що відповідно до вимог зазначеного закону відповідач був належним чином забезпечена речовим майном.
Відповідно до абз. 7 п. 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 року у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих ім. предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Також судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2017 року № 183 відповідача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» ч.6 (через службову невідповідність) з урахуванням ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», також відповідно до зазначеного наказу ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
На час звільнення відповідача загальна вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилась, згідно довідки-розрахунку № 294 від 24.07.2017 року склала 3826,45 гривні. 27.07.2017 року зазначена шкода була частково відшкодована у розмірі 760,34 грн., а отже до стягнення підлягає сума 3066,11 грн.
Згідно вимог п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.95 р. № 243/95-ВР, оголошеної наказом Міністра оборони України від 14.08.95 р. № 201., визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Військовим майном вважається державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Відповідно до пункту 8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовців, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково.
На підставі п. 16 Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.
Відповідно до пункту 31 Положення, у разі звільнення у запас або відставку чи вибуття із військової частини винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир ( начальник ) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що шкода спричинена майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що її спричинила.
Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 має сплатити військовій частині НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 3066,11 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 1762 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.141, 263, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, ст.ст.1166 ЦК України, суд
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_4 ; МФО НОМЕР_5 , розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , Банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ) матеріальну шкоду в розмірі 3066,11 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн., а всього 4828,11 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач -військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_4 ; МФО 820172, розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , Банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Повний текст заочного рішення складений 30.01.2019 року.

Суддя О.К. Миронець