Справа № 617/573/19
Провадження № 2/617/379/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2019 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право користування житловою площею,
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі договору дарування від 03 серпня 2001 року їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку, окрім інших, значиться зареєстрованим її чоловік ОСОБА_2 , який був зареєстрований як член сім`ї. У 2018 році взаємовідносини між ними погіршилися, їх сім`я розпалася, ОСОБА_2 забрав особисті речі і переїхав на проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Просила визнати відповідача втратившим право користування житловою площею в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, сповіщалась судом про час та місце судового розгляду завчасно та належними чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належними чином. Відзиву на позов та заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить донаступного.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1 , право власності на будинок зареєстроване на підставі договору дарування від 03 серпня 2001 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-623 (а.с. 6).
Згідно даних довідки про склад сім`ї та фотокопії будинкової книги житлового будинку АДРЕСА_1 , у будинку з 16 лютого 2008 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 12).
Відповідно до письмових пояснень сусідів-свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 їм відомо, що у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , який більше одного року у вказаному будинку не проживає, власником будинку є ОСОБА_1 , яка оплачує комунальні послуги та утримує будинок у належному стані (а.с.12-16).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що підставою для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, є його відсутність протягом року без поважних на це причини.Вказаним слугує свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату ним інтересу до такого житлового приміщення.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , як член сім`ї власника будинку, проте він не проживає у спірному будинку понад один рік, будинком не цікавиться, не несе витрати по його утриманню.
Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання ОСОБА_2 в спірному будинку, суду не надано.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає з квітня 2018 року (місяць подачи позову до суду) без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право користування спірним будинком.
Позивачу, факт реєстрації у зазначеному будинку відповідача, створює понесення додаткових витрат на утримання будинку, сплату комунальних послуг, тощо.
Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 141, 247, 280-284 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилплощею в житловому будинку задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Вовчанським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.
Суддя