ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1978/11 Номер провадження 22-ц/814/2642/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії судців судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що йому на праві особистої власності належать нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 загальною площею 367,9 кв.м, які складають 2/25 частини вказаного будинку і розташовані на першому його поверсі. ОСОБА_2 належить 1/20 частини нежитлового приміщення (підвальне приміщення колишнього складу) в цьому ж будинку загальною площею 228,2 кв.м.

З дня придбання зазначеного житлового приміщення і по теперішній час відповідач не здійснював належну експлуатацію своєї частки нежитлового приміщення, не цікавився станом побутових комунікацій, що призвело до руйнування не лише побутових комунікацій, але і значного погіршення технічного стану всього першого поверху будинку. Дані обставини перешкоджають позивачу, як власнику 2/25 частини нежитлових приміщень зазначеного будинку, належним чином користуватися своєю власність та мати від її експлуатації прибутки, що завдає йому як матеріальних збитків так і моральної шкоди.

З урахуванням уточнення позовних вимог, просить зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії по усуненню перешкод в користуванні ОСОБА_1 , як власником і споживачем нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 , шляхом приведення належних йому 1/20 частини нежитлового приміщення (підвальної частини будинку АДРЕСА_1 ) у належний технічний стан, відповідно до чинних санітарних, протипожежних та будівельних норм; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в сумі 200 000 грн. та завдані збитки в сумі 75 642,80 грн., заподіяні внаслідок неналежного утримання відповідачем належної йому частки нежитлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 вчинити дії по усуненню перешкод у користуванні ОСОБА_1 , як власником нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 , шляхом приведення належних ОСОБА_2 1/20 частини нежитлового приміщення (підвальної частини будинку АДРЕСА_1 ) у належний технічний стан, відповідно до чинних санітарних, протипожежних та будівельних норм.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки відповідач не підтримує підвальне приміщення в належному стані, що може призвести до руйнації не тільки нежитлових приміщень позивача, а житлового будинку в цілому, то останній зобов`язаний привести належну йому частину підвального приміщення в належний санітарний стан. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків та моральної шкоди, суд виходив із їх недоведеності належними та допустимими доказами.

Подальший рух справи

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вимоги апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення збитків в сумі 75642,80 грн., заподіяних внаслідок неналежного утримання приміщення відповідачем та винести в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 75642,80 грн.

Доводи апеляційної скарги

Скаржник посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків допустив припущення, не в повній мірі дослідив матеріали справи, зокрема Акт прийому-передачі виконаних робіт від 30 грудня 2008 року на суму 75 642,80 грн.

Доводи заперечень на апеляційну скаргу

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити та залишити рішення суду без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Щодо явки в судове засідання

Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що за адресою наявною в матеріалах справи ОСОБА_2 судову кореспонденцію не отримував, секретарем судового засіданні здійснено телефонний дзвінок до відповідача. Під час телефонної розмови останній пояснив, що на даний момент перебуває в іншому місті, не має наміру з`являтися до суду, при цьому адресу свого місця перебування суду не повідомив.

У зв`язку з зазначеними обставинами ОСОБА_2 було викликано до суду шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду, що вважається належним повідомленням учасника справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Межі оскарження рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 оскаржується рішення суду лише в частині не задоволення вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

А тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині задоволених позовних вимог, а також в частині відмови у стягненні моральної шкоди.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві особистої власності, відповідно до договору дарування від 28 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу М.М. Буленко, належать нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 367,9 кв.м., які складають 2/25 частини названого будинку і розташовані на першому його поверсі.

1/20 частина нежитлового приміщення (підвальне приміщення колишнього складу) в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 228,2 кв.м., належить ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 01 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу О.В. Гризуновою.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено та це вбачається з судових будівельно-технічних експертиз, проведених у справі, що з дня придбання зазначеного житлового приміщення ОСОБА_2 не здійснював належну експлуатацію свої частки нежитлового приміщення, не цікавився станом побутових комунікацій, які проходять в цій частині будинку, не приймав мір по недопущенню в це приміщення сторонніх осіб, що призвело до руйнування не лише побутових комунікацій, але і значного погіршення технічного стану всього першого поверху будинку АДРЕСА_1 (а.с. 19-25 т. 1., а. с. 163-169 т. 1, а. с. 81-89 т. 2, а. с. 192-196 т. 2).

Згідно з актом про залиття підвального приміщення по АДРЕСА_1 , яке сталося 19 вересня 2007 року у підвалі трапилося залиття підвального приміщення стоками з верхніх поверхів.

За рахунок ГЖЕД № 1 ДП «Сварч» було проведено відкачування стічних вод.

При огляді підвального приміщення було виявлено наступні дефекти, які утворюються в результаті залиття: плями та підтечі жовто-бурого кольору на поверхнях стін і стелі, пліснява на стінах, обсипання штукатурки розтріскування на відшарування цегли, корозія трубопроводів, перезволоження ґрунтової підлоги, нашарування фекалій на підлозі, підвищення рівня вологості, сморід. ( т1. а.с. 156, т. 2 а. с. 136)

Довідкою ГЖЕД від 27 червня 2008 року підтверджено ( а. с. 134 т. 2) , що 19 вересня 2007 року сталося затоплення підвального приміщення по АДРЕСА_1 власником якого є відповідач у справі. До затоплення підвального приміщення 19 вересня 2007 року воно перебувало у задовільному стані.

Висновком спеціаліста будівельно технічного дослідження Полтавського відділення Харківського НДІ судових експертиз № 589 від 31 липня 2008 року було встановлено, що наявний технічний стан підвальних приміщень по АДРЕСА_1 не загрожує цілісності конструкції будинку в цілому та подальшій його експлуатації.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28 червня 2009 року встановлено, що на час проведення дослідження власником-позивачем ОСОБА_1 на договірних засадах у відповідності до технічної документації проведено ремонтно відновлювальні роботи першого поверху, по усуненню негативних процесів (пошкодження несучих стін та стелі) пов`язаних з неналежною експлуатацією підвального приміщення, що розташоване під нежитловим приміщенням площею 367,9 кв.м., в якому планується розміщення магазину непродовольчих товарів (227,83 кв.м.) та банківська установа (90,08 кв.м) складає відповідно 50 516 грн. та 25 127 грн. ( а. с. 163-168 т. 1)

Загальна вартість робіт по усуненню пошкоджень першого поверху нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_1 ) становить 75 643 грн.

Запроектовані та здійснені відновлювальні роботи стін першого поверху (каркасно-огорожувальні та штукатурні) носять тимчасовий характер. Без проведення належних гідроізоляційних та ремонтно відновлювальних будівельних робіт по заміні системи водопостачання та каналізації, негативні процеси, пов`язані з природнім та штучним підтопленням підвалу, руйнівні процеси, як підвального приміщення так і стін першого поверху будуть прогресувати та створювати передумови руйнації всієї будови.

Мінімальний обсяг робіт по ремонту підвального приміщення по АДРЕСА_1 : - ремонт покриття з асфальтобетону - 20 кв.м.; обробіток стін підвалу і гідроізоляційним складом - 475 кв.м.; бетонування входу до підвалу - 6 куб.м; - заміна цегляної кладки - 8,2 куб. м; - ремонт штукатурки фасаду - 45 кв.м; - заміна водопровідних труб-65 м. пог.; заміна каналізаційних труб - 150 м.пог.

При дослідженні приміщення магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 у зв`язку з неправильною експлуатацією підвальних приміщень виникла необхідність в проведенні наступних робіт: ремонт покриття з асфальтобетону 20 кв.м., штукатурка стін підвалу гідроізоляційною сумішшю 475 кв.м., бетонування входу в підвал 6 куб. м., заміна каналізаційних труб 150 м.пог, ремонт штукатурки фасаду 45 м.кв., заміна цегляної кладки - 8,2 куб.м., ремонт штукатурки стін приміщення магазину 195 кв.м. (даний висновок містить у довідці наданій ПП ОСОБА_3 , т. 1 а.с. 171)

Також матеріали справи містять ряд документів за результатами підготовки та проведення ремонтних робіт, в тому числі: дефектний акт на ремонт відновлення життєдіяльності приміщення за адресою АДРЕСА_1 , в якому зазначено об`єм виконання робіт; кошторис по виконанню ремонтних робіт у зазначеному приміщенні; розрахунки вартості будівництва; локальні кошториси загальнобудівних робіт; відомості ресурсів до локальних кошторисів ( т.1 а. с. 171-206)

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 30 грудня 2008 року замовником є ОСОБА_1 , виконавець СПД ФО ОСОБА_3 . Відповідно до договірної ціни від 10 жовтня 2008 року та договірної ціни від 27 листопада 2008 року виконавець виконав будівельні роботи в приміщенні замовника, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 : загальна вартість виконаних робіт становить 75642,80 грн. Роботи виконані у повному обсязі та відповідають домовленості сторін. Підписуючи даний акт сторони підтвердили, що розрахунок за виконані роботи по акту проведені в повному обсязі. (а. с. 153 т. 3).

Позиція суду апеляційної інстанції

При застосуванні норм матеріального права щодо визначення розміру збитків, суд першої інстанції правильно вказав, що згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 чинного ЦПК України)

Колегія суддів аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, а саме доведеність факту залиття підвального приміщення та шкоди заподіяної першому поверху нежитловому приміщенню, наявність доказів на підтвердження необхідності проведення ремонтних робіт саме в наслідок вчиненого залиття, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди та вчинення відповідних ремонтних робіт по її усуненню приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо відшкодування завданої йому шкоди.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками викладеними в оскаржуваному рішенні, щодо не прийняття до уваги акту прийому -передачі виконаних робіт зважаючи, що в ньому не зазначенно якою саме підприємницькою діяльністю займається СПД ОСОБА_3 , та які саме роботи були виконані, а також щодо можливості проведення ремонтних робіт у зв`язку з переплануванням нежитлового приміщення виходячи з наступного.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 здійснював діяльність у сфері будівництва житлових і нежитлових будівель, що повністю відповідає сфері послуг, що були надані ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (аналогічне положення міститься в ч. 2 ст. 89 ЦПК України)

Тобто, зазначений акт прийому-передачі виконаних робіт повинен розглядатися у сукупності з іншими доказами, в тому числі довідками, розрахунками та кошторисами, що знаходяться в матеріалах справи та містять інформацію щодо обсягу робіт, які необхідно вчинити та їх вартості.

Також безпідставним є посилання суду першої інстанції на можливість проведення ремонтних робіт у зв`язку з переплануванням нежитлового приміщення оскільки зазначені вище документи, щодо проведення ремонтних робіт вказають про необхідність вчиненняпевних ремонтних дій та вказують обсяг робіт саме у зв`язку із заподіянням шкоди залиттям підвального приміщення, а не переобладнанням нежитлового приміщення. А тому припущення суду першої інстанції, що проведені ремонтні роботи могли бути вчинені з метою переобладнання приміщення не підтверджуються матеріалами справи та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення матеріальної шкоди слід скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 75642 грн. 80 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення позовних вимог, щодо відшкодування матеріальної шкоди, вимог апеляційної та касаційної скарг з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений за подачу позову 756 грн. 43 коп., за подачу апеляційної скарги 832 грн. 07 коп., за подачу касаційної скарги 907 грн. 71 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення матеріальної шкоди - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 75 642 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подачу позову 756 грн. 43 коп., за подачу апеляційної скарги 832 грн. 07 коп., за подачу касаційної скарги 907 грн. 71 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 03 грудня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

О.О. Панченко