Справа № 654/1945/19
Провадження №2-о/654/73/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М. присяжних: Години О.Г., Журило Н.Л.

за участю секретаря Петришак В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про визнання громадянина безвісно відсутнім,

у с т а н о в и в:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд визнати її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, оскільки у 2010 році він виїхав на проживання до м. Києва, стосунків з ним заявниця не підтримувала, наразі його місцезнаходження невідоме.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другоїстатті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Із пояснень заявниці встановлено, що ОСОБА_2 , брат заявниці, у 2010 році виїхав на проживання до міста Києва. З того часу заявниця стосунків з братом не підтримувала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в березні 2019 року зверталась до Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області із заявою про встановлення місця перебування ОСОБА_2 .

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що заявниця звернулася до поліції у березні 2019 року із заявою про встановлення факту непроживання відповідача за адресою місця його реєстрації.

Належних і допустимих доказів того, що до березня 2019 року за місцем проживання ОСОБА_2 не було даних про його місцеперебування, - заявницею суду не надано.

Доказів того, що у місці постійного проживання відповідача відсутні дані про його місце перебування більш, ніж один рік, до часу звернення до суду, - матеріали справи не містять.

Також не надано даних про заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» та здійснені заходи з метою встановлення місцезнаходження особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сам по собі факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність відомостей про його місце перебування не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім.

Як слідує з матеріалів справи, розшукові заходи відносно ОСОБА_2 не проводилися, тобто компетентними органами не встановлювалося його місце знаходження, у звязку з чим звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про визнання її брата безвісно відсутнім, без звернення із відповідною заявою щодо його розшуку до правоохоронних органів, є передчасним і заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 306 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання громадянина безвісно відсутнім відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко

Присяжні:

О. Г. Година

Н. Л. Журило