Постанова

Іменем України

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 202/2872/17

провадження № 61-18567св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи:ОСОБА_4 , товариство з обмеженою відповідальністю «Лагуна-2013», товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетгруп», комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Лагуна-2013» (далі - ТОВ «Лагуна-2013»), товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетгруп» (далі - ТОВ «Маркетгруп»), Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя» (далі - КЖЕП «Лівобережжя»), про витребування майна.

У березні 2019 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року клопотання ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду задоволено. Позовну заяву першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради Бідняка К. Г., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ТОВ «Лагуна-2013», ТОВ «Маркетгруп», КЖЕП «Лівобережжя», про витребування майна залишено без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України прокурор не навів передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» виключних обставин на представництво інтересів Дніпровської міської ради.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року про залишення позову без розгляду скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року постановлена передчасно та з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження у справі, що першим заступником прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, вимоги частини одинадцятої статті 187 ЦПК України не виконав, не постановив ухвалу про наявність недоліків поданої позовної заяви та не визначив позивачу строк для усунення таких недоліків.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 202/2872/17 та витребувано її Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції правильно застосовано пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки підставою для залишення позову без розгляду стала відсутність цивільної процесуальної дієздатності, а не помилки при складанні позовної заяви. Крім того, відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2019 року прокуратура Дніпропетровської області подала відзив касаційну скаргу до Верховного Суду, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін. Указувала, що касаційна скарга не містить жодних обставин, які б свідчили про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 26 квітня 2017 року перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся з позовом до суду.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року заяву заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи частин четвертої та п`ятої статті 56 ЦПК України, відповідно до яких прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це у позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною п`ятою статті 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Близька за змістом вимога застосовується згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»: прокурор має обґрунтувати наявність підстав для представництва.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно з частиною четвертою статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки усунуті не були.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року постановлена передчасно та з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки суд правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушив норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська