Провадження №22-ц/812/2047/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Миколаїв

справа № 483/572/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О.,Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шуліки-Гінкулової Анни Геннадіївни - про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу, за апеляційною скаргою, поданою представником ОСОБА_2 адвокатом Афенді Віктором Петровичем на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 28 жовтня 2019 року під головуванням судді Казанлі Л.І. у приміщенні цього суду, повний текст ухвали складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. - звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу.

Позивач зазначала, що 02 вересня 2018 року між нею та відповідачем було досягнуто попередньої домовленості про придбання належного відповідачеві торгового приміщення загальною площею 195,70 кв.м. та земельної ділянки при об`єкті площею 210 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 -1, за ціною 25 000 доларів США. Сторони домовилися, що позивачка сплатить аванс у сумі 8000 доларів США відразу під час підписання попереднього договору, а решту суми - в момент укладення основного договору купівлі-продажу. На виконання досягнутої домовленості 02 вересня 2018 року сторонами було укладено попередній договір та сплачено позивачкою авансовий платіж в сумі 8000 доларів США в рахунок придбання в майбутньому об`єкту нерухомості та землі. Як вказала позивач, до укладання основної угоди їй стало відомо, що земельна ділянка при об`єкті знаходиться у комунальній власності, а не у власності відповідача, в зв`язку із чим 28 лютого 2019 року представнику відповідача та директору ріелторського агентства було вручено письмовий лист-пропозицію з необхідністю повернення відповідачем суми авансу. Посилаючись на те, що відповідач не повернув їй авансовий платіж, просила стягнути його з ОСОБА_2 Також позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

24 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. - звернулася з заявою про закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2019 року провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою позивачки від позову внаслідок задоволення його відповідачем після пред`явлення позову. Скасовано заходи забезпечення позову. Повернено ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позову та заяви про забезпечення позову.

26 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. - подала заяву про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, та просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 471 грн. 75 коп.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року вказану заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, наданою під час розгляду справи, у розмірі 9 000 грн. В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Афенді В.П. - просить ухвалу скасувати. На думку апелянта, дії представника позивачки свідчать про зловживання процесуальними правами шляхом подання безпідставного позову, оскільки при укладанні попереднього договору ОСОБА_1 було відомо, що земельна ділянка, на якій розташоване торгове приміщення, що відчужується, знаходиться у ОСОБА_2 в оренді, а не у власності. До того ж до позовної заяви не було надано жодного доказу, про те, що ОСОБА_2 відмовляється від сплати авансового платежу, натомість при врученні 28 лютого 2019 року його представнику вимоги адвоката Шуліки-Гінкулової А.Г. про повернення авансу їй було повідомлено про знаходження ОСОБА_2 за межами України на лікуванні. Як вказав апелянт, по приїзду до м. Очаків відповідач пропонував представнику позивачки повернути їй суму авансу, але вона вимагала сплати цієї суми з витратами на правничу допомогу, з якими він не був згодний. 08 липня 2019 року він передав адвокату Шуліки-Гінкуловій А.Г. 8000 доларів США, про що нею була складена розписка, в якій зазначено про відсутність у ОСОБА_1 претензії до ОСОБА_2 . Крім того, на думку апелянта, суд проігнорував приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України про те, що у разі відмови від позову інші судові витрати покладаються на позивача.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи належним чином сповіщені. Від представника позивачки - адвоката Шуліки-Гінкулової А.Г. - надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність та за відсутності ОСОБА_1 , в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Афенді В.П. про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК україни розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2019 року провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою позивачки від позову внаслідок задоволення його відповідачем після пред`явлення позову. Скасовано заходи забезпечення позову. Повернено ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позову та заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2019 року між адвокатом Шулікою-Гінкуловою А.Г. та позивачем у справі ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги № 10/19, за умовами якого адвокат Шуліка-Гінкулова А.Г. на умовах платності зобов`язалася надавати ОСОБА_1 правову допомогу у цивільній справі про стягнення авансового платежу. (а.с. 143).

26 вересня 2019 року, тобто, у межах передбаченого ч. 6 ст. 142 ЦПК України строку, представником позивачки була подана заява про відшкодування витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, представником позивачки було надано до суду акт виконаних робіт від 25 вересня 2019 року, з якого вбачається, що адвокатом за договором про надання правової допомоги були виконані такі послуги: усна консультація 19.02.2019 року з вивченням документів та правовий аналіз правочину квитанція до прибуткового касового ордера №4/19 від 19.02.2019 року на суму 2000 грн.; написання письмового листа-пропозиції 27.02.2019 року з виїздом поза робоче місце адвоката (за місцем знаходження рієлторського агентства «Терра») для проведення зустрічі з представником відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою досудового врегулювання спору - квитанція до прибуткового касового ордера №5/19 від 27.02.2019 року на суму 2000 грн.; отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №162456535 від 05.04.2019 року квитанція №3583055-1 від 05.04.2019 року на суму 500 грн.; написання адвокатського запиту до Відділу в Очаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.04.2019 року про витребування копії витягу з ДЗК та інформації про право власності на інші земельні ділянки ОСОБА_2 - квитанція до прибуткового касового ордера №11/19 від 08.04.2019 року на суму 500 грн.; написання адвокатського запиту до Очаківської районної філії МБТІ від 08.04.2019 року про витребування копії технічного паспорта на квартиру та копії технічного паспорта на нежитлову будівлю, що належать ОСОБА_2 на праві власності - квитанція до прибуткового касового ордера №12/19 від 08.04.2019 року на суму 500 грн; написання адвокатського запиту до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2019 року про витребування копії вироку від 30 січня 2016 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 квитанція до прибуткового касового ордера №13/19 від 11.04.2019 року на суму 500 грн; написання позовної заяви про стягнення авансового платежу - квитанція до прибуткового касового ордера №14/19 від 17.04.2019 року на суму 5 763 грн.; написання заяви про забезпечення позову - квитанція до прибуткового касового ордера №15/19 від 17.04.2019 року на суму 2881 грн. 50 коп.; формування справи та підготовка справи до розгляду - квитанція до прибуткового касового ордера №16/19 від 17.04.2019 року на суму 1921 грн.; написання відповіді на відзив - квитанція до прибуткового касового ордера №18/19 від 27.05.2019 року на суму 2881 грн. 50 коп.; участь у судовому засіданні 27.05.2019 року в якості представника позивача в Очаківському міськрайонному суді Миколаївської області - квитанція до прибуткового касового ордера №26/19 від 24.09.2019 року на суму 501 грн. 75 коп. А всього на виконання цього договору сплачено гонорар в загальній сумі 19 471 грн.75 коп.

Задовольняючи частково заяву представника позивачки про відшкодування витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив із співмірності витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи із принципів розумності і справедливості.

Доводів щодо неспівмірності встановленому судом розміру відшкодування витрат на правничу допомогу апеляційна скарга не містить.

З доводами апеляційної скарги про зловживання процесуальними правами представником позивачки у зв`язку із поданням безпідставного позову колегія суддів не може погодитися.

Так, представник ОСОБА_1 відмовилася від позову внаслідок задоволення його відповідачем після пред`явлення позову, що свідчить про визнання відповідачем обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та спростовує доводи апелянта про безпідставність позову.

З матеріалів справи вбачається, що вимога представника позивачки про повернення відповідачем в строк до 01 квітня 2019 року авансу була вручена представнику ОСОБА_2 28 лютого 2019 року (а.с. 37).

Згідно наданих відповідачем авіаквитків в Україну з лікування він повернувся 24 квітня 2019 року (а.с. 87).

Відповідно до зворотних поштових повідомлень 25 квітня 2019 року відповідачем була отримана ухвала Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 , а 04 травня 2019 року ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 19 червня 2019 року (а.с. 76, 77).

Вимоги позивачки про повернення авансового платежу були задоволені відповідачем 08 липня 2019 року (а.с. 124).

За таких обставин відсутні підстави для застосування положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що у розписці про отримання від відповідача 8000 доларів США адвокатом Шулікою-Гінкуловою А.Г. було зазначено про відсутність у ОСОБА_1 претензій до ОСОБА_2 , не можуть бути прийняті до уваги. Так, зі змісту вказаної розписки вбачається, що вона стосується добровільного виконання відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 , проте порядок розподілу судових витрат даною розпискою не передбачений. До того ж, відповідно до звукозапису судового засідання від 24 вересня 2019 року, в якому представником позивачки було заявлено про відмову від позову та за клопотанням представника відповідача долучена до матеріалів справи копія вказаної розписки, адвокатом Шулікою-Гінкуловою А.Г. було також заявлено про намір подати заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Також є безпідставними посилання апеляційної скарги на п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки дана правова норма встановлює порядок розподілу судових витрат у разі відмови у задоволенні позову, тоді як у даній справі провадження було закрито у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від позову внаслідок задоволення його відповідачем після пред`явлення позову, а тому порядок розподілу судових витрат у даній справі повинен відбуватися за нормами ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

З огляду на викладене, передбачених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали при апеляційному розгляді не встановлено. Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, а тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 адвокатом Афенді Віктором Петровичем - залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року