Справа № 440/476/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/811/1971/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Буського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) страхове відшкодування в розмірі 16754 грн., що становить вартість відновлювального ремонту, та 1200 грн. витрат на встановлення розміру збитків, а всього 17954 грн., за шкоду, завдану йому пошкодженням транспортного засобу марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка сталась 13.12.2016 року, близько 19 год. 00 хв., по вул.Грушевського в м.Буськ Львівської області з вини водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки «ГАЗ-2705» моделі «ВП-6», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована у встановленому законом порядку.

Позивач зазначає, що після повідомлення відповідача 30.03.2017 року про ДТП, яке відповідач отримав 03.04.2017 року, звернувся 16.06.2017 року до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування у вказаному вище розмірі, однак, відповідач зволікає з вирішенням заяви по суті, безпідставно неодноразово вимагаючи від нього додаткові документи, хоча всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування він подав відповідачу, що, на переконання позивача, свідчить про відмову у виплаті йому страхового відшкодування.

Зазначає, що на підтвердження розміру завданого матеріального збитку він надав відповідачу Звіт №236 автотоварознавчого дослідження від 25.05.2017 року, оскільки після повідомлення про ДТП відповідач не направив протягом 10 днів з дня отримання повідомлення свого представника (аварійного комісара, експерта) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Крім того, звертає увагу, що власником пошкодженого транспортного засобу є третя особа ОСОБА_2 , однак, він (позивач) на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, маючи посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому вважає, що має право на відшкодування матеріального збитку, яке власником транспортного засобу визнається, оскільки саме він, а не власник, буде нести витрати з відновлювального ремонту транспортного засобу.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 17 травня 2019 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 17954 грн. з яких: 16754 грн. страхового відшкодування; 1200 грн. витрат на встановлення розміру збитків.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач МТСБУ, просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував вимоги статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленого законодавством.

Зазначає, що позивач скористався правом, передбаченим пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і самостійно обрав експерта для визначення розміру завданого збитку, однак, у звіті оцінювача ОСОБА_5 від 25.05.2017 року вартість відновлювального ремонту визначена без урахування коефіцієнту зносу складових частин автомобіля, а тому під час розгляду справи МТСБУ, взявши до уваги наданий позивачем розрахунок вартості відновлювального ремонту, визначило і подало суду розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який для пошкодженого автомобіля становив «0,7», оскільки строк експлуатації автомобіля 12 років, у розмірі 12741 грн. 60 коп.

Крім того, зауважує, що суд, ухвалюючи рішення, не врахував, що Закон містить як права особи, яка звертається до МТСБУ за виплатою відшкодування, так і обов`язки щодо надання для цього відповідних документів, як це передбачено статтею 35 вказаного Закону, а оскільки позивачем не було надано усіх документів, які просило надати МТСБУ, у зв`язку з чим розгляд заяви призупинено, суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.12.2019 року, є дата складення повного судового рішення 11.12.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2016 року, близько 19 год. 00 хв., по вул.Грушевського в м.Буськ Львівської області з вини водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки «ГАЗ-2705» моделі «ВП-6», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Буського районного суду Львівської області від 10 березня 2017 року, яка набрала законної сили (а.с.11).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП не була застрахована.

Власником транспортного засобу марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень з вини водія ОСОБА_3 , є третя особа ОСОБА_2 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом на відповідній правовій підставі, оскільки мав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

Відповідно до звіту №236 автотоварознавчого дослідження, складеного 25.05.2017 року експертом ОСОБА_5 ., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , в цінах на момент обстеження становила 16754 грн., а витрати, понесені на проведення цього експертного дослідження 1200 грн. (а.с.12-17).

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент вчинення ДТП, (далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону, у випадку, коли шкоду заподіяно транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, її відшкодування здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Отже, з урахуванням наведених вище норм Закону та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , внаслідок вчинення вказаної ДТП повинно здійснюватись МТСБУ, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи водія ОСОБА_3 на момент ДТП не була застрахована.

Пунктом 34.2 статті 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи встановлено і ця обставина відповідачем не заперечується, що з моменту отримання повідомлення про ДТП відповідач не направив свого представника у встановлений Законом строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому позивач діяв відповідно до наведеної вище норми Закону, самостійно обираючи експерта для визначення розміру збитків.

Відповідно до звіту №236 автотоварознавчого дослідження, складеного 25.05.2017 року експертом Соловій В.М. (а.с.12-13), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , в цінах на момент обстеження становить 16754 грн., однак, вказана вище вартість відновлювального ремонту визначена експертом без урахування коефіцієнту зносу, як того вимагають норми статтей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд першої інстанції при вирішенні спору повинен був урахувати заперечення відповідача в цій частині, взявши до уваги наданий ним і складений на підставі вказаного вище автотоварознавчого дослідження розрахунок матеріального збитку (а.с.39), згідно з яким, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з урахуванням зносу становить 12741 грн. 60 коп.

Вимога позивача про відшкодування відповідачем понесених витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 1200 грн. є законною і обґрунтованою, оскільки відповідає наведеному вище пункту 34.3 статті 34 Закону та підтверджена документально (а.с.17).

Отже, загальний розмір майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу марки «ВАЗ-2121», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який підлягає відшкодуванню МТСБУ, становить 13941 грн. 60 коп.

Враховуючи те, що суд першої інстанції вказаних вище вимог Закону в частині визначення розміру майнового відшкодування, яке підлягає сплаті потерпілому за рахунок МТСБУ, в повній мірі не врахував, тому оскаржуване рішення в цій частині необхідно змінити, зменшивши розмір присудженого позивачу відшкодування з 17954 грн. до 13941 грн. 60 коп.

В іншій частині доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, оскільки позивач хоч і не є власником пошкодженого транспортного засобу, проте, на відповідній правовій підставі володів ним в момент ДТП і саме він, а не власник, звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати), а тому відповідно до статтей 395, 396 ЦК України має право на отримання від відповідача такого відшкодування у вказаному вище розмірі. Власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 був залучений до участі у справі як третя особа і самостійних вимог на предмет спору не заявляв.

На правильність такого висновку вказують роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у пункті 13 постанови №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Також колегія суддів враховує те, що позивач звернувся до суду за вирішенням вказаного спору, надавши для цього достатньо доказів на підтвердження законності та обґрунтованості своїх вимог, а тому доводи апелянта про передчасність такого звернення є безпідставними, оскільки особі не може бути відмовлено у захисті прав лише з формальних підстав відсутності письмової відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, притому, що відповідач не визнає права позивача на отримання страхового відшкодування, а тому в іншій частині вирішення спору по суті підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення немає.

У зв`язку із частковим задоволенням за наслідками розгляду справи апеляційним судом позовних вимог позивача (78%) та частковим задоволенням вимог за апеляційною скаргою відповідача (22%), з урахуванням принципу пропорційності та взаємозаліку понесених цими учасниками справи судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, які підлягають стягненню з кожного з них у користь іншого, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 317 грн. 16 коп. (549 грн. 74 коп. 232 грн. 58 коп.).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року в частині визначення розміру майнового відшкодування та судового збору, які підлягають стягненню з Моторного (транспортного) страхового бюро України у користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши розмір присудженого ОСОБА_1 майнового відшкодування до 13941 гривень 60 копійок, а судового збору до 317 гривень 16 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.