Справа № 755/7070/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину за правилами загального позовного провадження, -

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

18.07.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Вимоги клопотання мотивовано тим, що дана справа потребує детального розгляду по суті та з`ясування всіх обставин, також існує необхідність у розгляді справи в загальному провадженні, так як сторони неодноразово намагалися дійти згоди вирішення даного спору у досудовому порядку, проте позивач постійно уникає мирного врегулювання конфлікту та черговий раз звертається до суду з однією і тією ж вимогою.

Вивчивши заявлене клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, чинним процесуальним законодавством України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - є малозначними.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року визначений у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 192100,00 грн., а справи з ціною позову менше вказаної суми є малозначними.

За змістом ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що для розгляду спорів, які згідно положень цивільного процесуального законодавства є малозначними, тобто малозначність встановлена законом, а не визнана судом з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України, передбачений розгляд справи лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму і на такий спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, така справа є малозначною у відповідності до вимог закону, а тому має розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, позивач та відповідач не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог та заперечень один одного у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Загалом суд констатує, що всі посилання викладені відповідачем у своєму запереченні проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження уміщуються в поняття письмових доказів, які безперешкодно можуть бути надані ним суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або витребувані судом за клопотанням однієї з сторін.

Крім того, відповідач не навів суду посилання на те, які процесуальні дії не можуть бути вчинені судом в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя