Провадження № 2/243/316/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Неминущого Г.Л.,

за участю: - секретаря судового засідання Нікіфорової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений 01 вересня 1992 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори належить житловий будинок № 67 по вул. Бавінківській м. Словянська Донецької області. За технічними показниками об`єкт може бути поділено за типом майна нежитлової будівлі.

Відповідачу, ОСОБА_5, належить нерухоме майно, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадкова справа № 836/2011.

27 червня 2016 року ОСОБА_5 помер, його спадкоємцями були заявлені відповідачі. Відповідачі по справі, після смерті спадкодавця, заявили в Першу слов`янську державну контору про вступ в право наслідування по закону.

На замовлення Позивача була виготовлена технічна документація із землеустрою від 01 жовтня 2018 року по вул. Барвінківській, буд. № 67 м. Слов`янська, але не була зареєстрована у Слов`янському земельному відділі, з тієї причини, що не має згоди співвласників.

На теперішній час у сторін виникли суперечки щодо користування домоволодінням та земельною ділянкою.

З урахуванням вимог законодавства, пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою з урахуванням часток сторін, згідно кадастрового плану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

08 листопада 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міського голови з проханням надати поштову адресу об`єкту нерухомого майна - жилого будинку, за адресою вул. Барвінківська, буд. № 67 та провул. Перекопський, буд. №19, у м. Слов`янськ, якому належить 2/5 частки житлового будинку на праві власності.

Просив суд визнати за ним право власності та виділити йому в натурі в конкретне користування 2/5 частини будинку з господарськими будівлями по вулиці Барвінківська буд.№ 67 м. Слов`янськ Донецької області. Також, визнати право власності та виділити в натурі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в конкретне користування 3/5 частини будинку з господарськими будівлями, по провул. Перекопський, буд. № 19 м. Слов`янська Донецької області. Визнати порядок користування земельною ділянкою, шляхом розбивки площі у користування на геометричні фігури, при мінімальному роздробленні земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 28 грудня 2018 року надав до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.35).

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі Договору про надання юридичних послуг від 06 липня 2018 року (а.с.30), у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 28 грудня 2018 року надала до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 23 січня 2019 року надав до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.41), про причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 01 вересня 1992 року державним нотаріусом Першої словянської нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_1 є власником 2/5 частки жилого будинку №67, з відповідною часткою господарських та побутових будов і споруд, по вулиці Володарського у м. Словянську Донецької області. Вищевказана частка домоволодіння зареєстрована за гр. ОСОБА_1, на праві особистої власності, у Словянському БТІ, записано в реєстрову книгу під № 4916/53а-267 стор. (а.с.11-12).

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 20 лютого 2012 року державним нотаріусом Першої словянської нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_7, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 05 липня 1995 року є її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з: 3/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд № 67, розташованого по вул. Володарського у м. Словянську Донецької області (а.с.14).

27 червня 2016 року ОСОБА_5 помер, що обєктивно підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО № 948201, виданого 29 червня 2016 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 1066 (а.с.17).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер 45491553, після смерті ОСОБА_5, який помер 27 червня 2016 року Першою словянською державною нотаріальною конторою, 20 жовтня 2016 року, заведено спадкову справу № 534/2016 (а.с.21).

ОСОБА_9 про склад сімї від 27 червня 2018 року, вбачається, що за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Барвінківська, будинок № 67, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29).

Згідно з Висновком щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна № 45 від 30 жовтня 2018 року, виданого власнику гр. ОСОБА_1, про те, що на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 01 вересня 1992 року, 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що складається з приміщення літ. «А-1» 101- 8,5 кв.м., 102 18,3 кв.м., 103 5,0 кв.м.,104 7,7 кв.м., 105 7,6 кв.м., І 07 кв.м., ІІ 6,2 кв.м., загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., «Б» - гараж-сарай, «Б1» - літня кухня, «Г» - убиральня, «З» - сарай, «Л» - погріб, «М»,«Н» - навіси, «О» - літній душ, № 1 колодязь, № 2 водопровід, № 3 огорожа, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Барвінківська (колишня Володарського), 67. Цілий обєкт нерухомого майна складається з житлового будинку літ. «А-1», з приміщеннями 101- 8,5 кв.м., 102 18,3 кв.м., 103 5,0 кв.м.,104 7,7 кв.м., 105 7,6 кв.м., І 07 кв.м., ІІ 6,2 кв.м., 201 10,5 кв.м., 202 3,2 кв.м., 203 10,2 кв.м.,204 4,6 кв.м., 205 11,3 кв.м., 206 - 8,0 кв.м., загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., «Б» - гараж-сарай, «Б1» - літня кухня, «В» - літня кухня, «Г» - убиральня, «Д» - убиральня, «Е» - гараж, «З» - сарай, «Л» - погріб, «І», «К», «М», «Н» - навіси, «О» - літній душ, № 1 колодязь, № 2 водопровід, № 3 огорожа, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Барвінківська (колишня Володарського), 67 (а.с.9).

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна № 46 від 30 жовтня 2018 року, виданого замовнику гр. ОСОБА_1, про те, що 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що складається з приміщення літ. «А-1» 201 10,5 кв.м., 202 3,2 кв.м., 203 10,2 кв.м., 204 4,6 кв.м., 205 11,3 кв.м., 206 - 8,0 кв.м., загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м., «В» - літня кухня, «Д» - убиральня, «Е» - гараж, «Ж»,«І», «К» - навіси, № 2 водопровід, № 3 огорожа, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Барвінківська (колишня Володарського), 67, з виходом на пров. Перекопський, 19. Цілий обєкт нерухомого майна складається з житлового будинку літ. «А-1», з приміщеннями 101- 8,5 кв.м., 102 18,3 кв.м., 103 5,0 кв.м.,104 7,7 кв.м., 105 7,6 кв.м., І 07 кв.м., ІІ 6,2 кв.м., 201 10,5 кв.м., 202 3,2 кв.м., 203 10,2 кв.м.,204 4,6 кв.м., 205 11,3 кв.м., 206 - 8,0 кв.м., загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., «Б» - гараж-сарай, «Б1» - літня кухня, «В» - літня кухня, «Г» - убиральня, «Д» - убиральня, «Е» - гараж, «З» - сарай, «Л» - погріб, «І», «К», «М», «Н» - навіси, «О» - літній душ, № 1 колодязь, № 2 водопровід, № 3 огорожа, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Барвінківська (колишня Володарського), 67 (а.с.10).

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це - право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6).

Виходячи з аналізу змісту вказаних норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виділ 2/5 частки житлового будинку, визначеного у Висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна № 45 від 30 жовтня 2018 року, фактично відповідає частці співвласника ОСОБА_1, у праві спільної часткової власності, інтересам сторін, надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями садиби без додаткових переобладнань.

Суд вважає, що запропонований варіант виділу частки житлового будинку, належного гр. ОСОБА_1, відповідно до Висновку № 45 від 30 жовтня 2018 року, є більш прийнятним з урахуванням сформованого порядку користування житловим будинком з надвірними спорудами та відповідає інтересам сторін.

Частиною 1 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України, кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку, наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи(ч.5 ст.319 ЦК України).

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що порядок користування спірною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначаються насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній сумісній власності на будинок, суд, відповідно до ст. 88 ЗК України, бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок і для яких зазначена угода є обов'язковою.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» закріплено умови встановлення порядку користування земельною ділянкою, зокрема у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію».

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що до матеріалів справи не додані документи, які підтверджують право власності гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на 3/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Барвінківська, 67, клопотань про витребування доказів на адресу суду не надходило, суд вважає, що підстави задоволення позову, у частині визнання права власності та виділу в натурі частки вищевказаного житлового будинку за Відповідачами, відсутні.

Позивач ОСОБА_1 не наполягав на відшкодуванні, понесених ним, судових витрат за рахунок відповідачів.

Керуючись, ст.ст. 15, 16, 183, 319, 328, 356, 364, 377 ЦК України, ст. 88 ЗК України, ст.ст. 12-13, 76, 78, 81, 89, 141, 206, 229, 235, 247, 263- 265, 268, 355 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки - задовольнити частково.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право приватної власності на відокремлену частину житлового будинку та відповідні господарські споруди, що відповідають 2/5 реальних часток від усього домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Барвінківська, 67, що складається з приміщення: літ. «А-1» 101- 8,5 кв.м., 102 18,3 кв.м., 103 5,0 кв.м.,104 7,7 кв.м., 105 7,6 кв.м., І 07 кв.м., ІІ 6,2 кв.м., загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м., «Б» - гараж-сарай, «Б1» - літня кухня, «Г» - убиральня, «З» - сарай, «Л» - погріб, «М»,«Н» - навіси, «О» - літній душ, № 1 колодязь, № 2 водопровід, № 3 огорожа.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0833га, шляхом розбивки площі у користування на геометричні фігури, при мінімальному роздробленні земельної ділянки: зазначену межу розділяє базисна лінія на точки геодезичної мережі, що розділяє 2/5 та 3/5 частки житлового будинку по вулиці Барвінківській, 67 та провул. Перекопський, 19, м. Словянська Донецької області.

У частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст рішення складено 30 січня 2019 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10