Ухвала

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 522/10528/18

провадження № 61-21705ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Пішонівське-7" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року голова правління ОСББ «Пішонівське-7» Березовська Світлана Василівна звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 22 364,86 грн, посилаючись на те, що відповідач не сплачує кошти за послуги, які надаються Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Пішонівське-7".

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року, яке залишене в силі постановою Одеського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Пішонівське-7" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пішонівське-7» заборгованість за період з 15 червня 2015 року по 15 червня 2018 року в розмірі 11 140,10 грн, яка складається з: 7 665,57 грн - сума боргу по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, за технічне обслуговування та ремонт ліфтів, за вивезення побутового сміття; 2 783,37 грн - інфляційні витрати; 691,16 грн - 3% річних від простроченої суми.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

30 листопада 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 22 364, 86 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на те, що суд першої інстанції, не прийнявши до розгляду її зустрічний позов, відніс справу до категорії малозначних помилково. Однак Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Пішонівське-7" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров