Справа № 351/2475/19
Номер провадження №2/351/942/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство АДРЕСА_1 належало до суспільної групи «колгоспний двір ». Станом на 15.04.1991 р. у ньому проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовом про захист права приватної власності » від 22.12.1995 р. №20 із змінами та доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17,18 ЗУ «Про власність» право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Після смерті ОСОБА_2 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем всього належного їй майна, згідно заповіту померлої, став позивач - син померлої ОСОБА_1 .

На день смерті у господарстві був зареєстрований та проживав позивач по справі, який належним чином прийняв спадщину подавши до нотаріальної контори заяву про її прийняття та вступив в оперативне управління спадковим майном. Інших спадкоємців немає.

Земельна ділянка виділена для обслуговування житлового будинку не приватизована.

Однак в зв`язку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 11.10.2019 р. №822, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради об`єднаної території громади, слідує, що господарство по АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгопний двір». Станом на 15.04.1991 р. в даному господарстві проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1915 р.н.

З заповіту від 23.02.1995 р., посвідченого секретарем Ганьківської сільської ради слідує, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1 .

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом слідує, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_1 , слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З довідки від 11.10.2019 р. №821, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади слідує, що в господарстві по АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані на день смерті ОСОБА_2 , 1915 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) син ОСОБА_1 , 1955 р.н. проживав в будинку З дня смерті ОСОБА_2 в упрпавління спадковим майном вступив син ОСОБА_1 , 1955 р.н., який проводив похорон померлої матері, проживав і продовжує проживати в будинку. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідченого Ганьківською сільською радою 23.02.1995 р. по реєстру за №1.

З довідки від 11.10.2019 р. № 823, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, слідує, що за господарством в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га., яка не приватизована.

З довідки від 24.09.2019 р. № 2200/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в с.Вишнівка, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова за №24/1998, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №34 від 20.02.1998 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2. Інших спадкоємців немає.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителюАДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.