Справа № 346/6264/18
Провадження № 22-ц/4808/1343/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 представника відповідача Футумайчука В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї про відновлення умов праці, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Веселовим В.М. 30 серпня 2019 року в м. Коломиї,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подано позов до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї про відновлення умов праці.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом № 51 від 10 вересня 2007 року його прийнято на роботу на посаду тренера-викладача відділення вільної боротьби Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи №1. 11 листопада 2016 року звільнено із займаної посади в порядку переведення до Дитячо-юнацької спортивної школи (ДЮСШ) № 2 відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України.

З приводу протиправної відмови в укладенні трудового договору з ДЮСШ №2 (правонаступник КДЮСШ) він звертався до Коломийського міськрайонного суду. Рішенням суду від 07 вересня 2018 року визнано незаконною відмову директора Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи №2 в прийнятті його на роботу в порядку переведення; зобов`язано директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи міста Коломиї укласти із ним трудовий договір в порядку, встановленому п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України; стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.11.2016 року до 04.01.2018 року; допущено до негайного виконання рішення в частині зобов`язання укладення трудового договору та стягнення заробітної плати за один місяць.

Переведення було пов`язане з тим, що заняття вільна боротьба, тренером якого він є, переведено з ДЮСШ № 1 до ДЮСШ №2. При переведенні для нього було встановлено, окрім інших, наступні істотні умови праці: постійне робоче місце зал боротьби ДЮСШ №1 за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасове місце роботи ФСК «Локомотив» за адресою: м. Коломия, вул. Яворницького, 28 (на час ремонту приміщення постійного місця роботи); режим роботи тижневе навантаження в розмірі 36 год, по 2 заняття в день, час початку занять 15:15 та 17:35 год.

10 жовтня 2018 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, його ознайомлено з наказом директора КДЮСШ № 187 від 08.10.2018 року про виконання рішення суду, яким прийнято його на посаду тренера викладача відділення вільної боротьби з тижневим навантаженням 24 год в порядку п. 5 ст. 36 КЗПП України з 09.10.2018 року. Йому відомо про внесення змін до зазначеного наказу стосовно розміру тижневого навантаження, однак з такими змінами його не ознайомлено. При цьому директором КДЮСШ в усному порядку встановлено для нього наступний режим роботи: тижневе навантаження 30 год; по 2 заняття в будні дні та в суботу на 14:00 та на 20:00 год. На його усні зауваження стосовно неефективності такого графіку з мотивів забезпечення можливості явки підопічних так і з мотивів незаконності односторонньої зміни умов трудового договору жодної реакції роботодавця не було.

З метою врегулювання трудового спору в позасудовому порядку він звертався із заявою до Коломийської міської ради та директора КДЮСШ про відновлення істотних умов праці.

30 жовтня 2018 року о 15:00 год. проведено перевірку проведення тренування, в ході якої складено два акти, якими зафіксовано відсутність дітей на тренуванні, один з яких датовано 29 жовтня, а інший 30 жовтня 2018 року. З даного приводу ним надано 02 листопада 2018 року пояснення, в якому просив взяти до уваги надані за змістом пояснення обставини та затвердити розклад занять згідно додатку.

Листом № Х/1303 від 08.11.2018 року Коломийська міська рада повідомила його, що згідно затвердженого розкладу тренеривикладачі по вільній боротьбі проводять заняття у залі боротьби КДЮСШ з 15:15 до 19:50 год., а тому з врахуванням діючого розкладу йому запропоновано вільні години у залі для проведення занять.

Листом від 09.11.2018 року директор КДЮСШ повідомив його, що рішення суду в справі № 346/6512/16-ц виконано і для нього визначено робоче місце й тижневе навантаження з відповідним місцем роботи за встановленим графіком занять з урахуванням вже діючого графіку, також йому роз`яснено, що він вправі відмовитись від продовження роботи тренером-викладачем КДЮСШ, що може слугувати фактичною підставою для його звільнення у відповідності до вимог п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці).

Вважає, що дії відповідача з односторонньої зміни істотних умов праці є протиправними, оскільки метою переведення була зміна роботодавця з формальних підстав та без фактичних змін умов праці. При переведенні він не давав згоди на зміну істотних умов праці. З моменту переведення і до цього часу значних змін в організації виробництва і праці КДЮСШ не відбулось, єдиною підставою для відмови йому у відновленні істотних умов праці відповідач наводить зайнятість приміщення залу вільної боротьби у той час, що встановлений режимом роботи до переведення. Про зміну істотних умов праці, всупереч нормам ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у двомісячний строк чи на час подання даного позову, його повідомлено не було.

Відповідачем принципово ігнорується можливість проведення занять згідно попереднього графіку одночасно з іншими заняттями, що встановлені графіком, в приміщенні залу боротьби. Всупереч ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року) при встановленні графіку занять директор КДЮСШ не приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. У зв`язку з цим діти не мають можливості відвідувати заняття о 14:00 год. (коли у більшості з них ще заняття в загальноосвітніх закладах) та о 20:00 год. (заняття завершується о 22:15 год, що спричинює небезпеку для дітей при поверненні додому), через що діти масово пропускають заняття спортом.

Просить визнати незаконними дії Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї із зміни істотних умов його праці; зобов`язати вказану школу поновити йому істотні умови праці, що існували до протиправної відмови в укладенні трудового договору 11 листопада 2016 року, а саме: постійне робоче місце зал боротьби за адресою: АДРЕСА_1 ; режим роботи - час початку занять 15:15 та 17:35 год та субота о 10:00 год, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.2-6).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с.85-90).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність факту порушення прав позивача, врахувавши усні пояснення керівника КДЮСШ про те, що він забезпечений роботою, а його навантаження та режим роботи максимально наближені до умов, які існували до звільнення у 2016 року, а також того, що у спортивній школі працюють інші тренери, що займаються в час, в котрий він раніше працював.

Неповне з`ясування обставин справи полягає у замовчуванні судом його пояснень стосовно того, що до видання наказу про прийняття на роботу в порядку переведення, у залі боротьби школи (бульвар Л.Українки, 43, в м.Коломия) в період з 17.00 до 19.00 фактично працювали 4 тренери одночасно, в тому числі і сам керівник школи ОСОБА_3 , який в судовому засіданні не заперечував цю обставину. Отже відповідач мав і має можливість повністю відновити істотні умови праці, що існували до незаконного звільнення.

Невідповідність висновків суду полягає в тому, що суд, незважаючи на подані розклади занять та пояснення сторін стосовно зміненого режиму його праці, встановив, що факт зміни істотних умов праці не доведений позивачем, що не ґрунтується на досліджених матеріалах справи.

Апелянт вважає, що з досліджених матеріалів справи чітко вбачається факт зміни його режиму роботи після продовження трудових відносин та одночасно факт недотримання відповідачем, встановленого ч.3 ст.32 КЗпП України порядку змін істотних умов праці. Висновки суду щодо порушення прав інших осіб у зв`язку з захистом його прав не ґрунтуються на жодних доказах.

Що стосується питання застосування строку позовної давності, апелянт зазначає, що строк позовної давності ним не пропущено, оскільки про порушення своїх прав позивачу стало відомо 10 жовтня 2018 року, а позов подано 10 грудня 2018 року.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Визнати незаконними дії Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї із зміни істотних умов праці ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 істотні умови праці, що існували до протиправної відмови в укладенні трудового договору 11.11.2016 року, а саме режим роботи, час початку другого заняття в будні дні 17.35 год та субота о 10.00 год. (а.с.94-96).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Вислухавши пояснення апелянта та його представника, представника відповідача, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року в справі № 346/6512/16-ц, яке набрало законної сили, визнано незаконною відмову директора Коломийської дитячо-юнацької спортивної школи №2 в прийнятті ОСОБА_1 на роботу в порядку переведення; зобов`язано директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи міста Коломиї укласти із ОСОБА_1 трудовий договір в порядку, встановленому п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України; стягнуто із зазначеної школи на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11 листопада 2016 року до 04 січня 2018 року; вирішено питання про розподіл судових витрат та допущено до негайного виконання рішення в частині зобов`язання укладення трудового договору та стягнення заробітної плати за один місяць (а.с. 8-11).

Наказом №187 від 08.10.2018 року Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї відділу молоді та спорту Коломийської міської ради позивача прийнято з 09 жовтня 2018 року на посаду тренера-викладача відділення вільної боротьби з тижневим навантаженням 24 години в порядку, встановленому п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.16).

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Коломийської міської ради та Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї з метою врегулювання трудового спору в позасудовому порядку, в якій просив відновити істотні умови праці (місце та режим роботи) (а.с. 17-18).

29 жовтня 2018 року позивач звернувся з додатковим повідомленням, в якому просив відновити режим роботи, що існував до протиправної відмови в укладенні трудового договору згідно графіку занять, що був затверджений для нього в ДЮСШ № 1 м. Коломия на момент припинення трудових відносин при переведенні (а.с.19).

02 листопада 2018 року позивач надав директору Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломия письмове пояснення, в якому просив взяти до уваги надані за змістом пояснення обставини та затвердити розклад занять згідно додатку (а.с. 20,21).

Листом № Х/1303 від 08 листопада 2018 року Коломийською міською радою повідомлено позивача з приводу його заяви від 11 жовтня 2018 року та додаткового повідомлення від 29 жовтня 2018 року про те, що згідно із затвердженим розкладом тренери викладачі по вільній боротьбі проводять заняття у залі боротьби КДЮСШ по АДРЕСА_1 , з 15:15 до 19:50 год, а тому, з врахуванням діючого розкладу, йому запропоновано вільні години у залі для проведення занять (а.с. 22).

Листом від 09 листопада 2018 року директор Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м. Коломиї повідомив позивача про те, що рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року в справі № 346/6512/16-ц виконано повністю, його прийнято на роботу тренером-викладачем з вільної боротьби, визначено робоче місце й тижневе навантаження з відповідним режимом роботи за встановленим графіком занять з урахуванням вже діючого графіку, за яким працюють інші тренери-викладачі у тому ж спортивному залі КЮДСШ. Також йому роз`яснено, що він вправі відмовитись від продовження роботи тренером-викладачем КДЮСШ із запропонованим йому графіком, що може слугувати фактичною підставою для його звільнення у відповідності до вимог п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці) (а.с. 23).

Згідно розкладу занять КДЮСШ за період з 02.09 по 30.11.2019 р., затвердженого виконуючим обов`язки директора ОСОБА_4 Шулепою ОСОБА_1 визначено 12 годин понеділок, середа, четвер, п`ятниця з 15.15-17.30 год; 18 годин з понеділка по п`ятницю о 17.35-19.50 год. та субота з 08.30-10.45 год.

Інші тренери: ОСОБА_5 -18 год: 15.15-17.30 з понеділка по п`ятницю, з 10.00-12.15 субота; 18 год: 17.35-19.50 з понеділка по п`ятницю, з 12.20-14.35 субота.

ОСОБА_6 - 6 год: 15.15-16.45 понеділок, середа, 10.00-11.30 субота; 12 год: 15.15-17.30 вівторок,четвер, п`ятниця; 11.35-13.50 субота; 18 год: 16.50-19.05 понеділок, середа; 17.35-19.50-вівторок, четвер, п`ятниця, 13.55-16.10-субота.

ОСОБА_7 12 год: 17.00-19.15 понеділок, вівторок, четвер, п`ятниця.

Судом оглянуто списки особового складу навчальної групи відділення вільної боротьби комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м.Коломия на 2019-2020 навчальний рік тренерів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

В судовому засіданні апелянт надав суду пояснення про те, що відповідач частково відновив умови праці. Визначено години в кількості 30 год, що є достатнім для дітей, їхній підготовці. Однак режим роботи не відповідає закону, оскільки до звільнення І заняття розпочиналось о 15.15, ІІ заняіття -17.35 год. Потім відповідач частково відновив режим роботи І 15.15, ІІ 18.50 . Саме із визначенням часу початку другого заняття він не погоджується, оскільки заняття має бути 17.35 год., як і розпочиналося до реорганізації школи.

Представник відповідача пояснив, що ними встановлено максимально наближений графік до того, що існував раніше.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд, враховуючи той факт, що позивач забезпечений роботою і йому встановлено навантаження та максимально наближено режим роботи до тих умов, які в нього були до звільнення у 2016 році, дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог.

З таким висновком апеляційний суд погоджується апеляційний суд з огляду таке.

Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15, такого ж висновку додержується Верховний Суд (постанова від 22 травня 2019 року у справі №754/8595/17-ц).

Таким чином, до зміни істотних умов праці відноситься: зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше.

Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», роз`яснено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Встановлено, що з 10 жовтня 2018 року всі тренування, які проводить позивач з групами дітей, відбуваються саме в залі боротьби в АДРЕСА_1 , там де працював позивач до його звільнення.

Заняття проводяться тренерами, в тому числі і позивачем, в одному тренувальному залі за адресою Л.Українки,43 м.Коломия. ДЮСШ №1.

Станом на час розгляду справи, відповідно до пояснень самого позивача, йому встановлено тижневе навантаження 30 годин, однак йому повністю збережено розмір заробітної плати, яку він отримував до свого звільнення у 2016 році.

З 16.01.2019 року графік занять було змінено, позивачу встановлено розклад занять відповідно на 15.15. год (початок 1 заняття) та 18.50 год (початок 2 заняття). До звільнення у позивача графік роботи був 15.15 ( початок 1 заняття ) та 17.35 год (початок 2 заняття).

Оскільки судом встановлено, що на час розгляду справи, позивача було поновлено на роботі з наданням робочого місця в залі боротьби за адресою АДРЕСА_1 , режим роботи початку занять встановлено в будні дні о 15.15 год. та о 18.50 год., в суботу о 8.30 год, то, відповідно, немає порушення істотних умов праці позивача, які в нього були до звільнення, зважаючи на ст.ст.32,37,57 КЗпП України.

Режим робочого часу - це розподілення часу роботи в межах доби чи іншого календарного періоду. Режим робочого часу передбачає 5- або 6-денний робочий тиждень, початок і кінець робочого дня, час і тривалість обідньої перерви, число змін протягом облікового періоду.

До істотних умов праці педагогічних працівників відносяться обсяг педагогічного навантаження, розмір заробітної плати та визначення місця роботи (місцезнаходження робочого місця). Зміна розкладу занять не є зміною режиму роботи в розумінні зміни істотних умов праці.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

Р.Й. Матківський