РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 грудня 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/3868/19, провадження у справі № 2/0285/1374/19)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просила визнати останнього такім, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю в ній без поважних причин понад один рік.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником вищезазначеної квартири. Наданий час в квартирі зареєстрований але не поживає її син відповідач ОСОБА_2 . Відповідач квартирою не користується з 2013 року, участь в утриманні майна не приймає, перешкод вона йому в проживанні не чинить. Зазначені обставини позбавляють її можливості оформити субсидію.

Позивач керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та посилаючись на те, що оскільки в квартирі не проживає без поважних причин більше року, добровільно знятися з реєстрації не бажає, просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Також вказала, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.

З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно договору дарування від 29.11.2002 року позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки ОСББ «Світанок» №220 зареєстрований у вказаній квартирі(а.с.6).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї позивачка, оскільки являється її сином, про що позивач зазначила в своїй позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином при вирішенні питання про втрату права на користування житлом члена сім`ї власника житла з`ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач на обґрунтування позову зазначала, що відповідач з 2013 року в квартирі не проживає, витрати на її утримання не несе та перешкод вона йому у користуванні квартирою не чинить.

Зазначені обставини підтверджуються актами обстеження депутата Новоград-Волинської міської ради Стадник О.М. від 09.10.2019 року та від 16.10.2019 року та письмовими заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в яких зазначено, що вони стверджують про те, що син позивачки ОСОБА_2 за адресою реєстрації по АДРЕСА_2 , не проживає з 2013 року (а.с.7-10).

Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі та спільного господарства з позивачкою не веде більше року, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 405 ЦК України він втратив право на користування житлом.

Отже, оскільки відповідач втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 і наданий час нею не користується, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 82, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, ст. 405 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_2 )до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП невідомий, зареєстрованого АДРЕСА_2 )про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів відповідачем не подано заяву про перегляд заочного рішення або позивачем апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повне судове рішення складено 11.12.2019 року.

Головуючий