Справа № 460/5633/16-ц
Провадження №2-др/460/2/19
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
18.01.2019 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Кондратьєвої Н.А.
при секретарі Юрчишині В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів,-
22.1.2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначені судові витрати.
В судове засідання учасники справи не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на підставі поданих документів.
У звязку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За змістом ст. ст. ст.133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Як передбачено ст. ст. 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, суд зобовязаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою.
Суд не зобовязаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 14/06/12-2 від 31.12.2015 р. ОСОБА_1. доручив, а ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання щодо представництва його інтересів при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів.
Відповідно до додатку 1 до договору № 14/06/12-2 від 31.12.2015 р. за комплексне ведення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та 3% річних розмір гонорару становить 10 000 грн. (5000грн. до рішення суду у першій інстанції та 5000 грн. після проголошення рішення суду першої інстанції).
Представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг) за надану правничу допомогу (додаток № 3 до договору № 14/06/12-2 від 31.12.2015 р.).
Відповідно до акту про виконання зобов'язання від 19.11.2018 р. за виконані зобов'язання за вищезазначеним договором ОСОБА_1 оплачено адвокатові гонорар у розмірі 10 000 грн.
Відповідно до квитанцій № 17436913 від 28.03.2017р., № 18655853 від 09.02.2018 року та від 19.11.2018 р. позивачем сплачено витрати на правову допомогу на суму 10 000 грн.
Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2018 р. вирішено стягнути 5000 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було заявлено про судові витрати сторони, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, які можуть виникнути після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Рішення було ухвалено 16.11.2018 р. Рекомендованим листом 20.11.2018 р. до суду представником позивача відправлено заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Суд дійшов висновку, що стягнення 5 000 гривень за правничу допомогу на користь ОСОБА_1 є обґрунтованим, враховуючи складність справи, кваліфікацію адвоката, час затрачений в судових засіданнях, підготовку позовної заяви, участь адвоката в судових засіданнях в Яворівському районному суді Львівської області, значну кількість судових засідань, які неодноразово відкладалися у зв'язку з неявкою відповідача та його представника. Такий розмір винагороди є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

А відтак, заява про ухвалення додаткового рішення є підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п'ять тисяч) грн., 00 коп. витрат за правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 УФМС Росії, зареєстрований та проживає за адресою: РФ Краснодарський край, Сєвєрський район, ст. Азовская, вул. Подгорная, буд. 37.

Відповідач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя Н.А. Кондратьєва