ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1865/17
Провадження № 22-ц/4820/1613/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Купельського А.В.,

секретар - Дубова М.В.,

з участю апелянта та його представника,

представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року, суддя Боголюбова Л.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 . 30.10.2009 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого вона заповіла йому все своє майно. Заповіт був посвідчений секретарем Корчівської сільської ради Красилівського району. Після смерті ОСОБА_3 він є спадкоємцем за заповітом, окрім нього спадкоємцями є сестра спадкодавця, ОСОБА_1 , яка 04.04.2014 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. Рідні брати померлої, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмовими заявами від 07.04.2014 року та 18.04.2014 року відмовилися від прийняття спадщини на користь відповідача. Також з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік померлої, ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку спадщину не прийняв та на час смерті ОСОБА_3 не перебував з нею в зареєстрованому шлюбі.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить житловий будинок по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корчівської сільської ради Красилівського району площею 2,5350 га, з кадастровим номером :03:008:0139 та площею 2,6629 га з кадастровим номером :03:006:0144. ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом.

13.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до довідки Корчівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №50-02/19 від 27.03.2014 року відповідно до запису у погосподарській книзі №1 за 1991-1995 роки по Севрюківській сільській раді Красилівського району станом на 01.04.1991 року на сторінці 21 під особовим рахунком 349/20 членами господарства, розташованого по АДРЕСА_1 записана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У відповідності до ст. 120 ЦК Української РСР в редакції, чинній станом на 01.04.1991 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_7 та її дочці ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Вона доглядала ОСОБА_7 до її смерті за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . Після смерті матері вона вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилось за її останнім місцем проживання. З урахуванням тієї обставини, що на день смерті матері їй на праві спільної сумісної власності спільно з її сестрою ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на Ѕ частину вказаного майна.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 06.06.2019 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок із приналежними до нього господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Корчівської сільської ради Красилівського району площею 2,5350 га, кадастровий №:03:008:0139 та площею 2,6629 га кадастровий №:03:006:0144. При цьому суд допустив описку, зазначивши помилково у рішенні суду кадастровий номер земельної ділянки, чотири останніх цифри 019 замість правильних 0139.

Зустрічні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення суду та направити справу до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що зустрічний позов був залишений судом першої інстанції без розгляду у зв`язку з її неявкою в судове засідання. Однак її представник ОСОБА_9 не був належним чином повідомлений судом про час та місце проведення судового засідання 06.06.2019 року. Крім того, її представником неодноразово на адресу суду надсилалися клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, які були задоволені судом. Однак ухвала суду про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 06.06.2019 року до Рокитнянського районного суду Київської області не надходила, хоча вона разом з представником прибули до вищевказаного суду для прийняття участі в судовому засіданні режимі відеоконференції. Такі дії суду призвели до порушення її права на участь у судовому засіданні, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

В судовому засіданні апелянт та її представник підтримали доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_2 в суді проти апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та постановлення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. Частиною другою статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .

30.10.2009 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно ОСОБА_2 Заповіт був посвідчений секретарем Корчівської сільської ради Красилівського району, зареєстровано в реєстрі за №47.

04.04.2014 року відповідач ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Брати померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмовими заявами від 07.04.2014 року та 18.04.2014 року відмовилися від прийняття спадщини на користь відповідача.

Також з заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік померлої ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку спадщину не прийняв та на час смерті ОСОБА_3 не перебував з нею в зареєстрованому шлюбі.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить житловий будинок по АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корчівської сільської ради Красилівського району площею 2,5350 га, з кадастровим номером :03:008:0139 та площею 2,6629 га, з кадастровим номером :03:006:0144.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Частиною третьою статті 257 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було задоволено заяву представника позивача за зустрічним позовом та постановлено ухвалу про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Рокитнянському районному суду Київської області.

Справа неодноразово була відкладена судом. В судове засідання, призначене на 06.06.2019 року учасники справи не з`явилися, тому судом не було проведено фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В той же час справа не містить даних щодо забезпечення судом першої інстанції в порядку, передбаченому ст. 212 ЦПК України участі ОСОБА_1 та її представника, адвоката Іллінського О.В. в судову засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області або іншому наближеному до нього суді.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказав на те, що вона разом з представником з`явилися до Рокитнянського районного суду Київської області для прийняття участі в судовому засіданні 06.06.2019 року, однак відеоконференція не відбулася по причині відсутності відповідної ухвали Красилівського районного суду про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ця обставина зумовила порушення процесуального права особи на безпосередню участь в судовому розгляді справи, тому висновок суду про те, що ОСОБА_1 без поважних причин повторно не з`явилася до суду є необґрунтованим.

Не можна погодитися також з висновком суду про необхідність залишення зустрічної позовної заяви без розгляду шляхом ухвалення такого процесуального документа як рішення суду, хоча відповідно до вимог процесуального закону належним документом в такому випадку є виключно ухвала суду.

В той же час необхідно зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак судом було допущено порушення вищевказаних норм вітчизняного та міжнародного права, оскільки необґрунтовано було залишено без розгляду зустрічну позовну заяву. Тим самим судом було допущено неповне з`ясування обставин, оскільки саме в зустрічному позові ОСОБА_1 навела обставини, на підтвердження яких надала докази щодо наявності між нею та позивачем за первісним позовом, ОСОБА_2 , спору щодо спадкового майна. Однак у зв`язку із залишенням без розгляду зустрічного позову судом не було надано оцінки цим обставинам в сукупності з доказами, які були надані ОСОБА_2 при подачі до суду позовної заяви.

Враховуючи спільність предмету позову та зустрічного позову, обставини, які підлягають встановленню судом в даній справі та необхідності дослідження доказів на підтвердження цих обставин в сукупності, виходячи з вимог як первісного так і зустрічного позовів, з метою повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду в повному об`ємі та направлення справи в цілому до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що направлення справи до суду першої інстанції зумовлено порушенням судом норм процесуального права, внаслідок чого в справі ухвалено процесуальне рішення, яке не передбачено для вирішення спірного питання, а саме, залишення заяви без розгляду в рішенні суду замість ухвали суду. Іншим шляхом забезпечення права особи на справедливий розгляд справи судом не вбачається за можливе.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.В. Купельський