№ провадження 2/495/202/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 січня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

справа № 495/9525/18,

за участю учасників справи:

позивача - особисто ОСОБА_1,

відповідача - особисто ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

представника відповідача на підставі ордеру серії ОД № 165006 - ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у відповідності до ст. 110 СК України, просить суд: розірвати шлюб укладений між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.06.2010 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №153; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 15.06.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Починаючи з квітня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо, фактично родина розпалась та носить формальний характер, спільне життя з відповідачем не склалось з причин різних поглядів на шлюб та сім`ю, та втрати почуття кохання та поваги один до одного.

За час спільного проживання відповідач неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження та у присутності їх малолітнього сина ображав нецензурними словами.

Зазначає, що сумісне господарство не ведеться, спору щодо поділу майна між ними не має, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає.

Вона не має можливості сама забезпечити належний рівень життя дитини, оскільки дитина навчається в школі, має постійну потребу в додаткових витратах на розвиток та лікування, відвідування секцій футболу та англійської.

Вона працює за наймом на різних роботах за невелику плату, що призводить до скрутного матеріального становища.

Достовірних відомостей, де саме працює відповідач, і чи працює він офіційно у неї немає.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча стан його здоровя та матеріальне становище йому дозволяє це робити.

На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу, проте в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів зазначали, що розмір, визначений позивачем у її позові є досить високим, та призведе до скрутного матеріального становища відповідача. Відповідає надає допомогу своїй дружині на утримання сина у розмірі 1300 грн. щомісячно, просять суд визначити розмір аліментів саме у такому розмірі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, щодійсно 15.06.2010 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №153), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 122781, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припиненняшлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, починаючи з квітня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає, примирення між нею та чоловіком вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам сина.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу.

Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного.

Так, дійсно від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 227219/.

У відповідності до довідки про склад сім`ї від 03.10.2018 року, виданої ОСББ «Південне 2017», до складу сім`ї ОСОБА_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 входить син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, дитина зареєстрована та проживає разом із матірю, позивачем по справі.

Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати.

Проте, згідно виписки з картрахунку ОСОБА_4, відповідач підтверджує про щомісячну сплату аліментів на утримання його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тож, вказує, що розмір аліментів у сумі 1300 грн. не буде для нього фінансовим тягарем, враховуючи його матеріальне становище, та забезпечить рівність у несенні обовязку щодо утримання дитини обох сторін.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 2027 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитину, потреби дитини, враховуючи також й те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, прийнявши до уваги матеріальне становище відповідача, та те, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1300 грн., суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме доцільно та інтересах неповнолітньої дитини буде стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до 30.06.2028 року включно. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача.

Також, у зв'язку із обґрунтованістю позовних вимог в частині розірвання шлюбу, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем згідно квитанції №4 від 10.10.2018 року судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та Мороз /до шлюбу Константиновою/ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 15 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 153 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до 30.06.2028 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн.за подання позову про розірвання шлюбу.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. за подання позову про стягнення аліментів.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КМ №667896, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 67708, Одеська область, м. Білгород Дністровський, АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КЕ 445813, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адреса проживання: 67661, Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Степова, 6-В.

Суддя: