Справа №: 400/936/18
Провадження № 2/400/56/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, із третіми особами: Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, як органом опіки і піклування, ОСОБА_2, про повернення малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду мотивуючи тим, що вона являється матірю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року у неї відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, без позбавлення батьківських прав, так як позивач не в повній мірі забезпечувала фізичний, культурний, духовний і соціальний рівень життя своїм дітям, а саме: не займалася їх вихованням та утриманням, не забезпечувала належні умови для їх харчування, проживання та лікування, не цікавилася їх життям та здоровям. Цим же рішенням з позивача стягнено аліменти на утримання дітей. Позивач просить повернути їй дітей, мотивуючи тим, що вона переосмислила своє життя, зробила висновки, змінила спосіб життя, який привів до відібрання у неї дітей та запевняє в тому, що буде докладати максимум зусиль для того, щоб діти мали належне виховання, були матеріально забезпечені, а їх права захищені.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи це тим, що згідно висновку комісії Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування від 27.12.2019 року, недоцільне повернення малолітніх дітей матері - відповідачу ОСОБА_1.

Представник третьої особи - Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та подала заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2, в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та подала заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 являється матірю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №023931, виданного 18 липня 2006 року Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №119814, виданного 14 листопада 2011 року Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №157927, виданного 18 березня 2014 року Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області (а. с.6-8).

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року у позивача відібрано малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав, так як позивач не в повній мірі забезпечувала фізичний, культурний, духовний і соціальний рівень життя своїм дітям, а саме: не займалася їх вихованням та утриманням, не забезпечувала належні умови для їх харчування, проживання та лікування, не цікавилася їх життям та здоровям (а. с. 10-12).

Згідно розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26.07.2017 року №271-р, громадянку ОСОБА_2 призначено опікуном малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 13).

Позивач просить повернути їй дітей, мотивуючи тим, що переосмислила своє життя, зробила висновки, змінила спосіб життя, який привів до відібрання у неї дітей та запевняє в тому, що буде докладати максимум зусиль для того, щоб діти мали належне виховання, були матеріально забезпечені, а їх права захищені.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Судом встановлено, що позивач проживає без реєстрації з донькою ОСОБА_6, 16.03.2017 року за адресою: будинок №4, вулиця Гранітна, село Новий Стародуб, Петрівський район, Кіровоградська область, характеризується за місцем проживання задовільно (а. с.85).

Згідно даних Управління соціального захисту населення Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 20.11.2018 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку з 08.08.2006 року, як одержувач державних допомог сімям з дітьми та отримує допомогу при народженні дитини з 01.03.2017 року по 31.03.2020 року на доньку ОСОБА_6, 16.03.2017 року та соціальну допомогу малозабезпеченим сімям з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року (а.с.84).

Відповідно до актів обстеження умов проживання позивача, складених комісією служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29.11.2018 року та комісією Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 20.11.2018 року, 29.11.2018 року та 21.12.2018 року, позивачем частково створені умови для проживання дітей.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області 22 .12.2018 року було прийняте рішення №3 щодо надання висновку про не доцільність повернення малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, матері (а.с.91).

Як вбачається з висновку Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області 27.12.2018 року прийнято висновок про не доцільність повернення малолітніх дітей позивачу.

Згідно до ст.111 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 112 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сімї.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 311!1/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедецтною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що незважаючи на висновок відповідача про не доцільність повернення малолітніх дітей позивачу, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що позивач дійсно прагне виховувати дітей, піклуватися про їх виховання та навчання, для чого створює відповідні умови, а відтак є можливість повернення матері дітей, які були відібрані за рішенням суду, а також припинення стягнення аліментів з позивача.

Вказані правовідносини регулюються ст. 170 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини та практикою Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. ст.258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, із третіми особами: Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, як органом опіки і піклування, ОСОБА_2, про повернення малолітніх дітей - задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які були відібрані за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року, без позбавлення батьківських прав.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05. 2017 року на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко