Провадження № 2/761/1526/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.2016 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу автомобіля «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який належить ОСОБА_1. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. В результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» відповідно до Договору добровільного страхування, який на момент ДТП був діючим. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів (поліс АІ/9249216 від 09 лютого 2016 року), який на момент ДТП був діючим. 10 жовтня 2016 року ПрАТ "СК "Українська страхова група" отримала заяву про виплату страхового відшкодування від страховика потерпілої особи та отримала всі необхідні документи. 1 листопада 2016 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі звіту №81/16, ремонтної калькуляції №ДКЦВ-І2608 від 01 липня 2016 року, рахунку №Сч-Ш-09.08./2 було складено страховий акт №ДКЦВ-12608. ПрАТ "СК "УСГ" на вимогу виконання умов полісу АІ/9249216, страхового акту №ДКЦВ-12608 та розрахунку до нього, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 39578,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування. У зв'язку з чим, у позивача виникло право регресного позову про відшкодування сплаченої страховиком суми страхового відшкодування, проте на даний час вимоги позивача відповідачем не виконано.

Тому позивач просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 39578,80 грн. та судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 07 серпня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся із заявою в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2016 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу автомобіля «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який належить ОСОБА_1.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» відповідно до Договору добровільного страхування, який на момент ДТП був діючим.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів (поліс АІ/9249216 від 09 лютого 2016 року), який на момент ДТП був діючим.

10 жовтня 2016 року ПрАТ "СК "Українська страхова група" отримала заяву про виплату страхового відшкодування від страховика потерпілої особи та отримала всі необхідні документи.

1 листопада 2016 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі звіту №81/16, ремонтної калькуляції №ДКЦВ-І2608 від 01 липня 2016 року, рахунку №Сч-Ш-09.08./2 було складено страховий акт №ДКЦВ-12608.

ПрАТ "СК "УСГ" на вимогу виконання умов полісу АІ/9249216, страхового акту №ДКЦВ-12608 та розрахунку до нього, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 39578,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно - правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов'язковий характер.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, беручи до уваги, що дорожньо-транспортна пригода 27.05.2016 року відбулася з вини відповідача, позивачем було сплачено страховій компанії власника автомобіля, який було пошкоджено, страхове відшкодування у розмірі 39578,80 грн., у зв'язку з чим позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закон України «Про страхування», Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (місто Київ, вул. Івана Федорова, будинок №32-а, ) до ОСОБА_1 (містАДРЕСА_1реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39578,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 25.01.2018 року.

Суддя