Постанова

Іменем України

02 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 296/5283/18
провадження № 61-6512св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2018 року у складі судді Сингаївського О. П. та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М.,

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної прикордонної служби України про визнання рішення про зняття з квартирного обліку незаконним та його скасування як такого, що не відповідає нормам Конституції України та вимогам житлового законодавства України, законодавства про військову службу, про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей, про статус ветеранів військової служби, про гарантії соціального захисту інвалідів війни, нормативно-правовим актам.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 травня 2017 року житловою комісією Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України прийняте рішення, що оформлене протоколом № 6 та затверджене т.в.о. начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України 29 травня 2017 року, яким скасовано:
- пункт 2 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону (протокол № 1) від 27 січня 2009 року щодо зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік до загальної гарнізонної черги для отримання постійної житлової площі в м. Житомирі;
- пункт 2 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону (протокол № 5) від 29 червня 2009 року щодо переведення його зі складом сім`ї три особи в чергу військовослужбовців Житомирського прикордонного гарнізону, що потребують поліпшення житлових умов з правом першочергового отримання житла;
- пункт 5 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону (протокол № 3) від 13 червня 2013 року щодо зарахування його зі складом сім`ї три особи в чергу осіб, які користуються правом позачергового отримання житла в м. Житомирі.
Підставою для скасування раніше прийнятих житловою комісією рішень стало те, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02 листопада 2000 року йому на склад сім`ї 4 особи була розподілена трикімнатна квартира для постійного проживання в м. Сімферополі. У зв`язку з переводом для подальшого проходження служби до м. Житомира у вересні 2002 року він разом з двома доньками переїхав на нове місце проживання до міста Житомира, а дружина залишилась для подальшого проживання та проходження служби у м. Сімферополі. Зв`язок із Сімферополем ним був втрачений.
Вважає, що зазначені у рішенні від 29 травня 2017 року обставини не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятих рішень щодо постановлення його та членів його сім`ї на квартирний облік.
Квартира, яка йому надавалася у м. Сімферопіль знаходиться на території окупованого Криму, з 2012 року він ніяких зв`язків з тією квартирою не мав і не має.
При зарахуванні на квартирний облік у заяві він вказував про те, що отримував житло у м. Сімферопіль, будь-яких неправдивих відомостей не надавав.
Крім того, у 2016 році відповідач визнав його право на отримання житла і пропонував однокімнатну квартиру.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління державної прикордонної служби України від 29 травня 2017 року про скасування пункту 2 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону від 27 січня 2009 року, пункту 2 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону від 29 червня 2009 року, пункту 5 рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону від 13 червня 2013 року.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що зняття позивача з квартирного обліку є незаконним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погодившись з таким вирішенням спору, Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано статтю 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також вимоги пункту 1.5. Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, яким передбачено, що забезпечення житлом для постійного проживання здійснюється один раз протягом усього часу проходження служби.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу
ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення, як такі, що ухвалені з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку незаконним та його скасування. Витребувано справу із першої інстанції.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 проходив військову службу у прикордонних військах з 1980 року.
ОСОБА_1 згідно рішення засідання житлової комісії Сімферопольського прикордонного загону від 02 листопада 2000 року розподілено трикімнатну квартиру в м. Сімферополі на склад сім`ї із 4 осіб: він, дружина та дві доньки.
У 2002 році він був переведений на нове місце служби до м. Житомира.
З моменту прибуття для подальшого проходження служби до м. Житомира з 2002 року позивач разом з двома дочками, винаймав житло, а з 2005 року вони проживають у гуртожитку сімейного типу (квартира АДРЕСА_1 ), який знаходиться на балансі Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Держприкордонслужби України та з яким 01 липня 2005 року укладено Договір найму житлового приміщення в гуртожитку сімейного типу, відповідно до якого ОСОБА_1 сплачує кошти за користування жилою площею та житлово-комунальні послуги.
Рішенням житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління від 27 січня 2009 року позивача та його двох дочок було зараховано на квартирний облік до загальної черги для отримання постійної житлової площі у м. Житомирі.
Рішеннями житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління позивача та членів його сім`ї зараховано до списку осіб для першочергового отримання житла (вислуга на військовій службі більше 25 років) - з 30 червня 2011 року, протокол № 5 засідання житлової комісії від 29 червня 2011 року; та позачергового отримання житла (як особа, котра має статус інваліда війни) з 17 червня 2013 року, протокол № 3 засідання житлової комісії від 17 червня 2013 року.
Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 23 вересня 2011 року № 485-ос його було звільнено з військової служби за пунктом «б» частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, за станом здоров`я, з правом носіння військової форми одягу.
Наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 листопада 2011 року № 283ос ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу.
Його загальна вислуга років складає 35 років 7 місяців та 11 днів і він має військове звання полковник та як ветеран військової служби і інвалід війни 3-ої групи має право на пільги, що встановлені законодавством України.
29 травня 2017 року Житловою комісією Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України ухвалено рішення, яким скасовано раніше прийняті рішення щодо: зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік до загальної гарнізонної черги для отримання постійної житлової площі в м. Житомирі (пункт 2 рішення від 27 січня 2009 року, протокол № 1); переведення ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи в чергу військовослужбовців Житомирського прикордонного гарнізону, що потребують поліпшення житлових умов з правом першочергового отримання житла (пункт 2 рішення від 29 червня 2009 року, протокол № 5); зарахування ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи в чергу осіб, які користуються правом позачергового отримання житла в м. Житомирі (пункт 5 рішення від 13 червня 2013 року, протокол № 3).
28 березня 2013 року Житомирським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову, залишену без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, якою визнано протиправним і скасовано рішення житлової комісії Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08 листопада 2012 року про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку з загальної черги та списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла.
Зобов`язано житлову комісію Житомирського прикордонного гарнізону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.
Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 (далі Порядок) військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Згідно з абзацом 3 пункту 3 Порядку забезпечення житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
На день звільнення позивача зі служби у вересні 2011 року діяла Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року N 5770.
Відповідно до пункту 3.10. вказаної Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічна норма міститься і в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Отже, на час звільнення позивача зі служби в запас вищевказаним наказом йому було гарантовано право перебування на квартирному обліку у військовій частині та отримання житла з державного житлового фонду.
Виключаючи позивача та його сім`ю з квартирного обліку, житлова комісія обґрунтовувала вказані дії тим, що відповідно до пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081, пункту 1.5. Інструкції про організацію забезпечення Житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 20 грудня 2007 року №1040, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби, а позивач був забезпечений житлом у 2000 році у м. Сімферопіль.
Разом із тим, під час розгляду справи суди встановили, що при зарахуванні на квартирний облік позивачем були виконані всі вимоги житлової комісії, надана необхідна інформація та документи, які вважалися комісією достатніми для прийняття на квартирний облік.
Пунктом 27 Правил передбачено, що громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.
Відповідно до пункту 30 Порядку, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Підстави для зняття з обліку також передбачені Правилами, а саме пунктом 26, відповідно до вимог якого громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Судами встановлено, що позивач після виходу в запас продовжує постійно проживати в гуртожитку у м. Житомирі, а підстави для знаття з обліку, передбачені наведеними пунктами Порядку та Правил, у спірному випадку відсутні.
За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про скасування рішення житлової комісії про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2018 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель
Н. О. Антоненко
М. М. Русинчук