ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2035/19 Номер провадження 22-ц/814/2457/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Одринської ТВ.,

суддів:Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою представника Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області - Федорченко М.В.

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2019 року, ухвалених суддею Савченко Л.І.

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до з суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, в якому просила стягнути 197508, 13 грн, з яких 197000 грн, сплачених нею за автомобіль та 508,13 грн, сплачених нею процедуру реєстрації автомобіля. Також просила стягнути на її користь 200000 грн. моральної шкоди та витрату на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 грудня 2016 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 5341/2016/264968 транспортного засобу марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. НОМЕР_1 , який був підписаний та оформлювався у Територіальному сервісному центрі 5341 РСЦ МВС у Полтавській області. Після укладенні договору консультантом-адміністратором було сформовано відповідну заявку «Перереєстрація ТЗ на нового власника по договору , укладеному в ТСЦ», ТЗ було направлено на огляд та експертне дослідження, за результатами чого було проведено реєстрацію ТЗ на неї як нового власника. Однак, на момент проведення реєстрації, відносно ТЗ в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обліковувався запис про заставу ТЗ на користь ПАТ «Ідея Банк», про що внесено запис до реєстру за № 12331009, у зв`язку із укладенням попереднім власником ТЗ договору застави від 07.03.2012. Наявність такого обтяження є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації (перереєстрації) ТЗ, що посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області було проігноровано при реєстрації ТЗ на неї. У зв`язку із допущеними порушеннями під час процедури реєстрації, 25.05.2017 року ТЗ був у неї вилучений на підставі примусового виконання ухвали Зарічного районного суду м.Суми про забезпечення позову від 06.12.2016 року. Крім того, заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.02.2019 року вирішено вилучити транспортний засіб, який є предметом застави та передано ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем процедури державної реєстрації їй завдано матеріальну та моральну шкоду, яку вона прохає стягнути.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 197508, 13 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 10000 грн., а всього 207508, 13 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Судові витрати у вигляді судового збору компенсовано за рахунок держави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2019 року заяву про визначення судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги в сумі 10706,58 грн.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

З вказаним рішенням та ухвалою суду не погодився відповідач - Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області, в зв`язку з чим його представник подав на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ТСЦ не був стороною договору та не набував коштів за спірний автомобіль. Належним відповідачем у справі має бути продавець автомобіля ОСОБА_2 , яким при укладенні договору купівлі продажу, було приховано факт перебування спірного автомобіля у заставі Банку. Крім того, той факт, що державна реєстрація автомобіля за ОСОБА_1 була скасована, не позбавило останню права власності на автомобіль, оскільки договір купівлі продажу автомобіля на даний час є чинним. Вважає, що відсутні підстави для покладання на регіональний сервісний центр матеріальної та моральної шкоди, оскільки шкода позивачу спричинена саме діями ОСОБА_2 . Крім того, апелянт вказує про неправомірність стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивач мала змогу скористатися безоплатною правовою допомогою. Гонорар адвоката є завищеним та не є співмірним до складності справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. вказав, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач мала право, без оспорювання договору купівлі продажу автомобіля, на звернення з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди безпосередньо до Регіонального сервісного центру МВС - органу, який бере безпосередню участь у реалізації державної політики в сфері надання адміністративних послуг, та який порушив порядок надання таких послуг. Щодо обґрунтованості витрат на правову допомогу вказав, що докази долучені у справі підтверджують фактичність понесених витрат на правничу допомогу та надане відповідне їх обґрунтування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № 5341/2016/264968 транспортного засобу марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 , вартістю 197 000 грн., який був підписаний та оформлений у Територіальному сервісному центрі 5341 РСЦ МВС у Полтавській області в присутності адміністратора ОСОБА_3 , яка перевірила відповідність інформації внесеної до цього Договору документам, які надані Сторонами Договору /а.с.15/.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 , належав ОСОБА_2 з 15.12.2016 року /а.с.16/.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Пунктом 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 в редакції 20.10.2016 року встановлено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають перевірці щодо обмежень відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна.

Пунктом 41 вищевказаного Порядку забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця.

На підставі Заяви ОСОБА_1 № 110396443 від 27.12.2016 року «Про перереєстрацію ТЗ на нового власника по договору укладеному в ТСЦ», ТЗ марки «FIAT» моделі «GRANDE PUNTO", д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено експертне дослідження, за результатами якого видано Висновок експертного дослідження № 17/5341/12120 від 27.12.2016 року про незмінність номера кузова та відповідність бланку Свідоцтва про реєстрацію ТЗ тим, які знаходяться в обігу /а.с.17/. Також вказаний автомобіль був перевірений в підсистемі НАІС ДДАІ МВС України, внаслідок перевірки жодних обтяжень не встановлено /а.с.19/. В результаті перевірки посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області було проведено реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 , як новим власником.

В свою чергу, на момент проведення реєстрації спірного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обліковувався запис про його заставу, у зв`язку із укладенням попереднім власником ТЗ / ОСОБА_4 / договору застави від 07.03.2012 на користь ПАТ «Ідея Банк», про що внесено запис до реєстру за № 12331009 /а.с.23-25, 46/.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року, яка набрала законної сили 15.01.2018 року визнано протиправними дії і бездіяльність Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області щодо: нездійснення перевірки відомостей про обмеження відчуження легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова за Державним реєстром обтяжень рухомого майна; не зазначення на тексті заяви позивача відомостей про наявність права застави відносно легкового автомобіля FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; зазначення в тексті договору купівлі-продажу №5341/2016/264968 від 27.12.2016р. запису про відповідність інформації, внесеної до цього договору документам, наданим сторонами; неотримання від заставодавця Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" згоди щодо перереєстрації транспортного засобу; скасовано рішення Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_1 , винесеного 27.12.2016 р. щодо реєстрації права власності на легковий автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_2 /а.с.31-36/.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06.02.2019 року по справі № 461/11912/15-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_2 , вилучивши транспортний засіб, який є предметом застави та передано ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації /а.с.62-70/.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив, що внаслідок протиправних дій і бездіяльності Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, який є органом державної влади, позивачу спричинено шкоду, яка повинна відшкодовуватися державою, оскільки її було позбавлено права власності на транспортний засіб.

Колегія суддів не може повністю погодитися з даними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, визначені статтею 1173 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює орган державної влади при здійсненні ним своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювана шкоди), спеціальна норма ст. 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку відповідача) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій державних органів, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 грудня 2016 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу автомобіля 5341/2016/264968.

Згідно вказаного договору позивачем було сплачено ОСОБА_2 за спірний автомобіль 197000 грн.

Відповідно до умов вказаного договору, а саме п. 1.2., продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним Договором, належить йому на праві власності, не обмежене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом пору у суді.

В свою чергу, на момент укладення даного договору та проведення реєстрації спірного автомобіля, останній з 07 березня 2012 року переданий в заставу ПАТ «Ідея Банк», попереднім власником автомобіля, про що внесено запис до реєстру за № 12331009. Дану обставину було приховано продавцем, а відповідачем належним чином не перевірено.

Вказаний правочин був укладений без згоди Заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам.

Статтею 659 ЦК України передбачено, що саме продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається. У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Місцевим судом встановлено та не спростовано сторонами у справі, що на момент судового розгляду, вказаний договір купівлі продажу автомобіля є дійсним та ніким не оспорений, в судовому порядку недійсним не визнавався.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не може погодитись з висновком суду що позивача позбавлено права власності на автомобіль, який є предметом спору у даній справі.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Порушення посадовими особами ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області п.15 та п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 та ст. 34 Закону України « Про дорожній рух» не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з завданням майнової шкоди позивачу у розмірі вартості придбаного нею транспортного засобу. Вказані порушення є підставами для настання інших видів відповідальності (дисциплінарної, адміністративної).

ОСОБА_1 передала кошти за придбання автомобіля ОСОБА_2 на виконання умов договору, укладеного між ними, який на даний час є діючим. Відповідач по справі не був стороною даного договору, коштів за ним не отримував, а лише надав послуги з його оформлення та реєстрації, вартість яких склала 508, 13 грн. Позивач не позбавлена можливості в разі втрати набутого нею за договором права власності на транспортний засіб відшкодувати його вартість з продавця, який до участі в даній справі залучений не був.

В свою чергу, колегія суддів, погоджується з висновком суду в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, з наступних підстав.

Частинами 1, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підставою для стягнення моральної шкоди в даному випадку є порушення, допущені Територіальним сервісним центром 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області при реєстрації права власності ОСОБА_1 на легковий автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_2 , встановлені рішенням суду адміністративної юрисдикції.

Розмір завданої позивачу моральної шкоди визначений місцевим судом в сумі 10 000 грн. Колегія суддів погоджується з визначеним розміром, оскільки він відповідає вимогам розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань. Рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції, за процедуру переєстрації автомобіля позивачем сплачено 490 грн. 09 коп. та 18 грн. 13 коп. за послуги банку, що підтверджується квитанціями № П765/4948192/1/1 від 27.12.2016 року та № П765/4948192/1/2 від 27.12.2016 /а.с.18/.

В зв`язку з скасуванням рішення Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_1 , винесеного 27.12.2016 р. щодо реєстрації права власності на легковий автомобіль FIAT GRANDE PUNTO, 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_2 в адміністративному порядку, кошти сплачені позивачем за дані послуги підлягають поверненню, позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Також, колегія суддів вважає, безпідставними доводи апеляційної скарги в частині стягнення витрат на правову допомогу,виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу за клопотанням іншої сторони.

Суд, при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції.Зокрема,згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено,що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»,заява №19336/04).У рішенні Європейського суду з прав людини у справі « Лавентс проти Латвії» зазначено,що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи розмір судових витрат на правничу допомогу, апеляційний суд враховує частковість задоволення позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягає 3500 грн. витрат на правничу допомогу. Вказаний розмір є розумним та справедливим, відповідає кількості затраченого часу на надання правової допомоги в частині стягнення моральної шкоди, позовні вимоги щодо якої було частково задоволені судом апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення матеріальної шкоди з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги в частині відшкодування матеріальної шкоди, та у відмові вимог щодо скасування рішення в частині стягнення моральної шкоди та витрат понесених позивачем на правничу допомогу, судовий збір сплачений апелянтом в розмірі 3112,50 грн. підлягає частковому відшкодуванню позивачем в розмірі 1037, 50 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області - Федорченко М.В. задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року про стягнення матеріальної шкоди в частині вартості автомобіля та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2019 року скасувати, постановити нове рішення в цій частині.

З задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Територіального сервісного центру 5341 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі вартості автомобіля в сумі197000 грн. відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2019 року про стягнення з Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 508, 13 грн. сплачені нею за переєстрацію права власності та відшкодування моральної шкоди - 10000 грн - залишити без змін.

Стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу та фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги -3500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1037, 50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2019 року.

головуючий: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В.П Пікуль