№ 317/1471/18
№/п 2/317/63/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Кузіній Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 23.11.2008 року, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Марївка, вул. Центральна (стара назва Леніна) 12, Запорізького району Запорізької області.

Позивачка зазначає, що заповіту чоловік не залишав. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги являється позивачка, як дружина померлого. Позивачка прийняла спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. Нотаріусом було заведено спадкову справу. При оформленні спадкових прав на житловий будинок та господарські споруди за адресою: с. Марївка, вул. Центральна (стара назва Леніна) 12, Запорізького району Запорізької області нотаріусом встановлено, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності на нього належним чином не зареєстровано.

Приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із чим позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та підтримку позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без представника позивача, заперечення по справі відсутні.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю третьої особи, заперечення по справі відсутні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серія серії I-ЖС №126019, виданого 25.11.2008 року Марївською сільською радою Запорізького району Запорізькій області, встановлений факт смерті 23.11.2008 року ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис № 39.

Факт родинних відносин позивачки з чоловіком підтверджений свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС від 17.01.1995 року, виданим Марївською сільською радою Запорізького району Запорізької області.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_2М з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується копією спадкової справи №27/2015 рік.

Згідно з відомостями, вказаними в довідці Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області №00-216/1512 від 28.02.2018 року ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: с. Марївка, вул. Центральна (стара назва Леніна), 12 Запорізького району Запорізької області, разом з ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 286/02-31 від 28.02.2018 року, виданої приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_2М, позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок».

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: с. Марївка, вул. Центральна (стара назва Леніна), 12 Запорізького району Запорізької області був ОСОБА_3, що підтверджується випискою із погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до даних, вказаних в технічному паспорті на житловий будинок за адресою: с. Марївка, вул. Центральна, буд. 12 Запорізького району Запорізької області, складеним 14.05.1991 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, власником будинку зазначений ОСОБА_3

Згідно до ст. 1299 ЦК України: якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Як розяснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який, оформивши спадщину, не здійснив її державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

На підставі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: . Марївка, вул. Центральна (стара назва Леніна), 12 Запорізького району Запорізької області .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 80,81,89,200,259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217,1218,1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: с. Марївка, вул. Центральна, буд. 12, Запорізького району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений - 28.01.2019 року.

Суддя: О.М. Ачкасов