РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю органів державної виконавчої служби,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду1 із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю органів державної виконавчої служби, мотивуючи його тим, що на виконанні у Корабельному районному відділі ДВС міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Комсомольського районного суду Херсонської області № 2-334/11 про стягнення з позивача на користь Кредитної спілки «Народна довіра» боргу. Відрахування здійснюються на підставі постанови № 35824276. Сума боргу по виконавчому документу була стягнута в повному обсязі 24.02.2016 року. Вважає, що по даному виконавчому листу з березня 2016 року державний виконавець не мав права проводити стягнення. Не звертаючи уваги на те, що виконавча служба була повідомлена про виконання рішення суду, а також про стягнення надміру коштів, виконавець до 27 серпня 2018 року продовжував здійснювати відрахування.

З метою встановлення обставин справи та у звязку з відмовою ДВС надавати позивачу будь-які пояснення останній звернувся до Міністерства юстиції України. З відповіді департаменту позивачу стало відомо, що в Корабельному ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з останнього 11 876,68 грн. боргу на користь МКП «Херсонтеплоенерго» та судовий збір у розмірі 121,80 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження позивач не отримував, дізнався про вказане провадження зі слів представника, після того як вона ознайомилась з виконавчим провадженням.

Вважає, що дії державного виконавця неправомірними а також вказує, що бездіяльність державного виконавця привела до того, що з березня 2016 року по 29 серпня 2018 року з його пенсії незаконно утримано надміру 24233,79 грн. на рахунок ВДВС Корабельного РУЮ по виконавчому провадженні № 35824276.

Просить суд визнати протиправними дії (бездіяльність) Корабельного районного відділу ДВС міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області надміру стягнуті кошти по виконавчому провадженню на користь ОСОБА_1 у розмірі 24233,79 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Від відповідача державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області на адресу суду на дійшов відзив на позовну заяву, в якому останній пояснили, що Державний виконавець виконував виконавче провадження в межах та у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» та не порушив права сторін виконавчого провадження. Тому вимоги про визнання дій державного виконавця такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства є також безпідставними. Просили суд у задоволенні позову відмовити.

Від відповідача ОСОБА_2 казначейська служба України на адресу суду на дійшов відзив на позовну заяву, в якому останні пояснили, що незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдання шкоди повинна бути доведена, тому право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів влади, дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб державного органу, доказів чого позивачем не надано. Також з посиланням на ст. 176 ЦК України пояснили, що держава не відповідає за зобовязаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи не відповідають за зобовязаннями відповідно держави, а тому, згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Зазначили, що Головне управління Казначейства, як субєкт владних повноважень, прав та законних інтересів Позивача не порушувало, у правовідносинах із позивачем не знаходилося і шкоди йому не заподіювало. Оскільки в позовній заяві не наведено жодного доказу вини Головного управління Казначейства як окремої юридичної особи, щодо спричинення шкоди Позивачеві, стягнення коштів з Головного управління Казначейства є не обгрунтованим та таким, що не відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права. Просили суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх службових обовязків.

Відповідно до статті 176 Цивільного кодексу України держава не відповідає за зобовязаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи не відповідають за зобовязаннями відповідно держави.

Крім того, згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Таким чином, суд вважає, що шкода, у разі визнання протиправними дій, повинна відшкодовуватись за рахунок коштів винної особи, тобто за рахунок бюджету, передбаченого для цього органу.

Відповідно до ст.43 Бюджетного кодексу України ОСОБА_2 казначейська служба України здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

Стаття 25 Бюджетного кодексу України надає ОСОБА_2 казначейській службі України повноваження здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Тому, є процедура виконання рішення суду, яке підлягає виконанню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами затвердженими Постановою КМУ від 30.01.2013 №45) «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ».

Таким чином, оскільки правовідносини щодо відшкодування збитків та шкоди виникли між позивачем та Корабельним районним відділом ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області, держава нести відповідальність не може, відповідно позовні вимоги до відповідача Державної казначейської служби України не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні Корабельного районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області перебувало зведене виконавче провадження №53839019 про стягнення боргів з позивача ОСОБА_1 на користь юридичних осіб: КС «Народна довіра» та МКП «Херсонтеплоенерго».

25.08.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа № 2-334/11 від 19.08.2011 року виданого Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Народна довіра» заборгованості у розмірі 76577,97 грн. (ВП № 28388710). 07.09.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. В ході виконавчого провадження встановлено, що боржник отримує пенсію.

07.11.2011 року на адресу відділу виконавчої служби надійшла ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2011 у справі №6-32335ск, про прийняття до розгляду касаційної скарги та зупинення виконання рішення суду до закінчення касаційного провадження у справі.

15.11.2011 року державним виконавцем зупинено виконавче провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року), про що винесено відповідну постанову.

14.08.2012 на адресу відділу надійшла ухвала Вищого спеціалізованого суду України у справі №6-32335ск, якою касаційну скаргу боржника ОСОБА_1 відхилено.

15.01.2014 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову.

10.03.2015 державним виконавцем направлено постанову до Управління пенсійного фонду у м. Херсоні від 03.03.2015 року про звернення стягнення на пенсію боржника в рахунок погашення заборгованості по виконавчому документу.

Кошти утримані з пенсії боржника, розподілялись та перераховувались державним виконавцем згідно вимог ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження».

05.04.2016 року на адресу відділу разом із заявою стягувана надійшов судовий наказ №667/7821/14-ц від 08.12.2014 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованості у розмірі 11998,48 грн. (ВП №50723863).

Постановою від 06.04.2016 року відкрито виконавче провадження №50723863 про стягнення з позивача 11876,68 грн. боргу на користь МКП «Херсонтеплоенерго» та судовий збір у розмірі 121,80 грн. на підставі заяви від 22.03.2016 року № 35/87-82.

25.04.2017 року державним виконавцем обєднано ВП №28388710 та ВП №50723863 у склад зведеного виконавчого провадження №53839019 і продовжено утримані кошти з пенсії боржника, розподіляти та перераховувати згідно вимог ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження».

13.09.2017 року державним виконавцем перераховано на користь КС «Народна довіра» частково стягнуті з пенсії кошти у розмірі 924,34 грн. виконавчому документу № 2-334 від 09.08.2011 року, що було останнім платежем.

Згідно довідки КС «Народна довіра» від 12.12.2017 року, яка подана боржником через канцелярію відділу 21.02.2018 року заборгованість по виконавчому листу №2-334 від 09.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 станом на 12.12.2017 рік погашена. У листі КС «Народна довіра» суми надмірно стягнутих коштів не були вказані.

Кошти, які стягнуті з пенсії та надійшли після 13.09.2017 року, перераховувалися згідно зведеного виконавчого провадження на рахунок МКП «Херсонтеплоенерго». У звязку з погашенням заборгованості по всім виконавчим провадженням, що перебувають у зведеному виконавчому проваджені № 53839019, 09.07.2018 року державним виконавцем до Управління пенсійного фонду України направлено лист про повернення постанови про звернення стягнення на пенсію боржника.

28.08.2018 року на адресу відділу надійшов лист Пенсійного фонду України, згідно якого повідомлено, що виконання постанови про утримання коштів з пенсії боржника припинено у звязку із відкликом державного виконавця.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що сума боргу на користь КС «Народна довіра» була повністю погашена станом на 24.02.2016 року а також була відсутня інша заборгованість за виконавчими документами які знаходились у провадженні виконавчої служби, у суду відсутні підстави вважати, що відрахування Управління ПФУ грошових коштів із пенсії позивача відповідно до зведеного виконавчого провадження №53839019 у сумі 24233,79грн. в період з березня 2016 року по 23.08.2018 року були проведені надмірно. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю органів державної виконавчої служби відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 704,60грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська