АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2019 року

м. Чернівці

справа № 718/2555/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Вовкун Н.Ю.

позивач Кредитна спілка «Наші люди»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

апеляційна скарга Кредитної спілки «Наші люди» на заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Мізюк В.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року Кредитна спілка «Наші люди» (далі КС «Наші люди») звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 інфляційні втрати та три відсотки річних в сумі 72 001 гривень 27 копійок у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору.

3 квітня 2019 року КС «Наші люди» звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог.

Просила виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 .

Позивач посилався на те, що КС «Наші люди» є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають у вказаному будинку без законної підстави, хоча мають можливість проживати за своїм місцем реєстрації в жилих приміщеннях за іншими адресами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Наші люди» кошти у розмірі 45 089 гривень 3 копійки та 13 976 гривень 70 копійок 3% річних.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення, в частині, яка оскаржується, суд виходив з того, що позивачем не надано договір іпотеки, відповідно до якого позивач просить виселити відповідачів з житлового будинку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі КС «Наші люди» просить судове рішення в частині відмови в позові про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 , скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що відсутність в матеріалах справи іпотечного договору не є законною підставою для відмови в позові про виселення відповідачів.

Зазначав, що законною підставою для виселення відповідачів з спірного будинку є наявність їх зареєстрованого місця проживання за іншою адресою та відсутність законних підстав проживати у будинку АДРЕСА_1 .

Позивач, як новий власник спірного будинку, має право на виселення відповідачів.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначав, що будинок АДРЕСА_1 , був придбаний не за кредитні кошти. В матеріалах справи відсутні докази проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у спірному будинку.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

10 листопада 2016 року між КС «Наші люди» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1369-Л. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 600 000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 48 процентів річних (а.с.11).

10 листопада 2016 року між КС «Наші люди» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1369-Л. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 поручилася перед КС «Наші люди» за виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором №1369-Л (а.с.9).

10 листопада 2016 року між КС «Наші люди» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №1369-Л. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 поручився перед КС «Наші люди» за виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором №1369-Л (а.с.10).

10 листопада 2016 року між КС «Наші люди» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором №1369-Л від 10 листопада 2016 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М. 10 липня 2017 року видано виконавчий напис про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого є боржник ОСОБА_4 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку, задоволено вимоги стягувача - КС «Наші люди» в сумі 644 129 гривень 7 копійок, в тому числі 562 369 гривень 82 копійки - основна сума кредиту, 69 518 гривень 82 копійки - відсотки за користування кредитом, 8 040 гривень 43 копійки - пеня, 4 200 гривень - плата за вчинені нотаріальні дії (а.с.17-20).

Згідно свідоцтва серії ННВ №882354 від 3 травня 2018 року будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності КС «Наші люди». Раніше будинок належав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Кіцманської міської ради 18 серпня 1998 року (а.с.111).

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 6 вересня 2018 року №136826683 вбачається, що з 3 травня 2018 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 є КС «Наші люди» (а.с.21).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 5 червня 2018 року №931 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проживають в будинку АДРЕСА_1 (а.с.115).

Згідно повідомлень від 8 серпня 2018 року та 15 серпня 2018 року КС «Наші люди» зверталася до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з письмовими вимогами звільнити будинок в добровільному порядку (а.с. 113-114). Дані листи були направлені рекомендованою кореспонденцією, однак повернулися у зв`язку з відмовою адресата від отримання (а.с.116-117).

Відповідно до акту від 21 січня 2019 року працівниками КС «Наші люди» було здійснено виїзд до будинку та в ході огляду було встановлено, що вхідна хвіртка зачинена, у вікні будинку горить світло. Після стуку у хвіртку, світло у вікні було вимкнено, з чого зроблено висновок, що в будинку продовжують проживати мешканці (а.с.118).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду про відмову в позові про виселення у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи договору іпотеки.

Так, статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

В усталеній практиці Верховного Суду України при розгляді вказаної категорії справ, у тому числі й у постановах від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16, роз`яснено порядок застосування статті 40 Закону № 898-IV та статті 109 ЖК УРСР. Зазначено, що частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Вказаний висновок враховує вимоги як вітчизняного, так і міжнародного законодавства про дотримання положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції та практики ЄСПЛ, а також ураховує, що такі обмеження неволодіючого власника встановлені законом, вони є необхідними в демократичному суспільстві та застосовуються з дотриманням балансу інтересів сторін спірних правовідносин, оскільки наявні інші ефективні способи захисту прав неволодіючого власника.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №753/12729/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , був набутий ОСОБА_1 18 серпня 1998 року, тобто до укладення договору іпотеки №1369-Л від 10 листопада 2016 року, а отже не міг бути придбаний за кредитні кошти.

Ухвалюючи рішення про виселення відповідачів, суд, враховуючи правила вищевказаних норм права, повинен зазначити в рішенні в яке саме житло вони виселяються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не зазначив в позові, в яке саме житло повинні бути виселені відповідачі.

За таких обставин позовна вимога про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід в частині, яка оскаржується, змінити у мотивувальній частині, виклавши його в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Наші люди» задовольнити частково.

Заочне рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2019 року, в частині відмови в позові про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , змінити у мотивувальній частині, виклавши його в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складання повної постанови 2 серпня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк