ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7276/19Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/1165/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 301000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та учасників судового процесу: представника АТ"Державний ощадний банк України" Маракіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/7276/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа Тернопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання права власності та зняття арешту з майна, постановлену суддею Братасюком В.М., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22.10.2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що позивач належним чином повідомив суд про причини неявки в судове засідання, подавши відповідне клопотання про відкладення розгляду справи та зазначивши цілком обгрунтовані причини для такого відкладення судового засідання - необхідність подання суду в даній справі судового рішення (ухвали) №2-2074/2010 про скасування заочного рішення в справі №2-2074/2010, що матиме наслідком зняття арешту з майна боржника, в тому числі рухомого майна, на яке помилково державним виконавцем накладено арешт та виключення якого з акту опису та арешту визначено як предмет спрору в даній справі.

Враховуючи відсутність у позивача на момент подання клопотання про відкладення розгляду справи повного тексту вказаного рішення, так як ОСОБА_1 не є учасником справи №2-2074/2010, і було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю оформлення клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зняття арешту з майна за відсутності предмета спору як такого.

Крім того, вказує, що матеріали справи не містять доказів, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору.

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що в матеріалах справи відсутні повідомлення про причини неявки самого позивача в судові засідання 23.09.2019 р. та 22.10.2019 р. Впродовж розгляду справи позивачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності, не подано клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, не надано обгрунтованого повідомлення про будь-які причини неявки в судове засідання.

Вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпідставною, а ухвалу суду першої інстанції - законною та обгрунтованою.

У судовому засіданні апеляційного суду представник АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" апеляційної скарги не визнав, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Інші учасники судового процесу, будучи належно повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, що, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, дає підстави апеляційному суду розглядати справи за відсутності учасників судового процесу.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, названі ним причини його відсутності визнані неповажними та від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Так, відповідно до змісту ч.5 ст.223 ЦПК, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства Державний ощадний банк України, третя особа Тернопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання права власності та зняття арешту з майна, провадження у цій справі відкрито 08 квітня 2019 року. По справі було призначено п`ять судових засідань.

Останні дві дати призначення справи до розгляду значаться: 23.09.2019 року та 22.10.2019 року.

Про дату, час і місце вказаних судових засідань позивачка та її представник адвокат Лучко Р.М. були належним чином повідомлені, про що свідчать розписка (а.с. 83) та телефонограма (а.с. 91).

У судове засідання 23.09.2019 року позивач та її представник адвокат Лучко Р.М. не з`явилися, однак останній подав клопотання про відкладення розгляду справи на інші дати, посилаючись на його перебування у службовому відрядженні за межами Тернопільської області у зв`язку з чим судове засідання у справі було відкладене на 22.10.2019 року.

22.10.2019 року у судове засідання позивач та її представник адвокат Лучко Р.М. не з`явилися повторно, однак останній заявив клопотання про відкладення розгляду справи із-за необхідності отримання повного тексту ухвали від 25.09.2019 року, якою скасоване заочне судове рішення у справі №2-2074/2010. Й оскільки арешт спірного майна було накладено саме на виконання уже скасованого заочного рішення, потенційно предмет спору відсутній. У представника позивача відсутній сам текст ухвали необхідної для оформлення клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зняття арешту з майна за відсутності предмета спору як такого. (а.с.93)

Під час судового засідання 22.10.2019 року головуючим у справі було з`ясовано чи дійсно заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №2-2074/2010 переглянуте та скасоване 25.09.2019 року, як про те заявляє у клопотанні представник позивачки адвокат Лучко Р.М. та із яким пов`язує необхідність відкладення розгляду даної справи. Однак, як з`ясував суд, станом на 22.10.2019 року заочне рішення у справі №2-2074/2010 переглянуте та скасоване не було. Дії суду щодо перевірки обставин клопотання вбачаються із протоколу судового засідання від 22.10.2019 року, про що також підтвердила представник АТ "Державний ощадний банк України" Маракіна О.Г. у суді апеляційної інстанції.

Будь-які докази, які б підтверджували названі позивачем причини неявки в судове засідання ні нею ні її представником суду не подавались.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що доводи апеляційної скарги на правильність висновку суду не впливають і його не спростовують.

А тому, з урахуванням поведінки сторони позивача, суд прийшов до правильних висновків, що наведені у клопотанні обставини не можуть бути визнані поважними причинами неможливості явки сторони позивача у судове засідання 22.10.2019 року.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що матеріали справи не містять доказів, що неявка позивача перешкоджала вирішенню спору по суті без її участі, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки, відповідно до вимог ч.5 ст.223 ЦПК, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Однак, матеріали справи не містять заяви позивачки про розгляд справи за її відсутності, а, тому сама по собі відсутність доказів, що неявка позивача перешкоджала вирішенню спору, не має правового значення для справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду відповідає вимогам права та обставинам справи, а тому підстав для її скасування, виходячи із доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції слід покласти на сторони в межах сум ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Храпак Н.М.

Парандюк Т.С.