ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/646/18Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/817/1061/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Підгаєцького районного суду від 03 травня 2019 року (головуючий суддя Горуц Р.О., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 605/646/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються із нього на її користь на підставі рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 01.04.2016р., на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Підгаєцького районною суду Тернопільської області від 01.04.2016р., із відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягується аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця. Дочка ОСОБА_3 стала учнем Мирненської загальноосвітньої школи, на даний час навчається у 3-му класі, у зв`язку з цим збільшилися потреби для забезпечення її фізичного, культурного, духовного розвитку. Їй окрім харчування, необхідно купляти одяг, взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя і т.і. Дитина хворіє а тому вона змушена залишатися з нею вдома і нести витрати на лікування, а її доходи є мінімальними, яких не вистарчає в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки є працездатним, їздить на заробітки в м.Одеса, де проживає його брат. Він є власником 1/3 будинку, проживає фактично сам, інших дітей на утриманні та вихованні не має.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 03 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки с. Мирне Підгаєцького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти у збільшеному розмірі на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в доход держави в сумі 768,40 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня предявлення позову до суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справу розглянуто у його відсутності без повідомлення про час і місце слухання справи. Він не працює, має на утриманні маму ОСОБА_5 , 1957 р.н., що є пенсіонер за віком. Кожного місяця оплачує комунальні послуги близько 500 грн., а тому, не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився, згідно ст. 372 ЦПК України зазначена обставина не є перешкодою для розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24 квітня 2001 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №395 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом із мамою ОСОБА_1 в с. Мирне Підгаєцького району та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Підгаєцькому РЦЗ з 02.08.2017 року. Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2016 року стягнуто із відповідача на користь позивача, аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 03 березня 2016 року і до досягнення нею повноліття. Станом на день ухвалення вищезазначеного рішення суду, дочка сторін ще не була ученицею загальноосвітньої школи.

Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 22 квітня 2010 року, довідкою виданою виконкомом Мирненської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих. №404 від 03 грудня 2018 року, копію судового рішення, поясненнями позивачки в судовому засіданні, які не заперечені відповідачем.

Із довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 07 грудня 2018 року виданої Тисменицьким районним відділом ДВС, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини, станом на 01 грудня 2018 року становить 32666,60 грн.

Із виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4065/10 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагностовано перинатальне ураження центральної нервової системи тяжкого ступеню, апноє новонародженої дитини, синдром пригнічення центральної нервової системи та потребує продовження лікування в амбулаторних умовах.

Задовольняючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів до 2000 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивачки з часу присудження аліментів у 2016 році в розмірі 1000 грн. щомісячно погіршилося, витрати на утримання доньки значно збільшилися, для її фізичного та духовного розвитку розмір присуджених аліментів не є достатнім, відповідач будучи фізично здоровим та особою молодого віку спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. в місяць.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

У відповідності із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до 2000 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції справу розглянуто у його відсутності без повідомлення про час і місце розгляду справи є безпідставними, вони спростовуються письмовим повідомленням із веб-сайту "Судова влада України", із якого вбачається, що Підгаєцьким районним судом було розміщено оголошення про виклик до суду ОСОБА_2 для розгляду справи 03 травня 2019 року о 15:30 год. Дана обставина свідчить про належне повідомлення про час і місце розгляду справи.

Не заслуговують на увагу також доводи ОСОБА_2 про знаходження на його утриманні його мами ОСОБА_5 , оскільки згідно поданого ним пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , на яке він посилається як на підтвердження зазначеної обставини, вбачається, що вона є пенсіонером за віком, а дані про перебування її на утриманні у ОСОБА_2 у цій довідці відсутні.

Оскільки доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія вважає, що рішення суду є законним і обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Підгаєцького районного суду від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий -

Судді -