ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2019 року м. Чернівці Справа № 727/13110/18

провадження № 822/126/19-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кулянди М.І.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.

за участю секретаря Вовкун Н.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні орендованим майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 грудня 2018 року (головуючий у суді 1 інстанції Чебан В.М.),

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є орендарем нежитлових приміщень (кафе-бар та офіс), які знаходяться по АДРЕСА_1, в м. Чернівці. Відповідач по справі ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_6, та за участю невідомих осіб, виламали двері у вказаному приміщенні і зайняли його. У даному приміщенні знаходиться орендоване рухоме майно та особисті речі позивача.

Просив суд, усунути перешкоди, що чиняться ОСОБА_3, та її довіреними особами, ОСОБА_2, у виконанні зобов'язань за договором оренди від 01 січня 2008 року нежитлового приміщення (кафе-бар та офіс), загальною площею 386,70 кв. м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

29 листопада 2018 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову.

В заяві посилається на те, що відповідач не допускає його в приміщення, де знаходяться придбані ним продукти харчування, а також холодильники та морозильні камери.

Просив суд, заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, які діють за її дорученням, до набрання законної сили судовим рішення у вказаній справі, вчиняти будь - які дії щодо обмеження чи унеможливлення користуватися орендованим нежитловим приміщенням (кафе-бар, ресторан та офіс), яке знаходиться по АДРЕСА_1 згідно договору оренди, ОСОБА_2, в тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій наявних у вказаному приміщенні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 грудня 2018 року заяву задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 (зареєстрована в АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та будь-яких інших осіб, які діють за її дорученням до набрання законної сили судовим рішення у вказаній справі надати доступ ФОП ОСОБА_2 (зареєстрований АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до орендованих ним нежитлових приміщень (кафе-бар, ресторан та офіс), яке знаходиться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01) шляхом відкриття дверей зазначених приміщень та передачі ключів від дверей, що забезпечують вільний доступ до цих приміщень, до ухвалення судом рішення в даній справі та набрання ним законної сили.

Виконання ухвали суду про забезпечення позову доручено Першому відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (АДРЕСА_4). На вказане рішення ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Апелянт просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2018 року. Вважає її незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що є власником не житлових приміщень, які знаходяться по АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року, а тому відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» має право мирно володіти своїм майном.

Зокрема, зазначає, що позивач при зверненні до суду із позовом в новій редакції про усунення перешкод в користуванні орендованим майном, не зазначає, яким саме шляхом мають бути усунені перешкоди в користуванні майном. Ухвала про забезпеченні позову надати доступ ОСОБА_2 до орендованих ним нежитлових приміщень (кафе-бар, ресторан та офіс), яке знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом відкриття дверей зазначених приміщень та передачі ключів від дверей, що забезпечують вільний доступ до цих приміщень є усуненням перешкод в користуванні і є повністю тотожними вимогами із вимогами викладеними в заяві про забезпечення позову і містять ознаки рішення за результатами розгляду спору по суті.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якій вказував, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи в апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив позов шляхом усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_2, а забезпечив позов шляхом вільного доступу до обладнання, яке використовується у підприємницькій діяльності, для її обслуговування, до лічильників електромереж та водопроводів, які потребують обслуговування, та за які відповідає перед постачальниками цих послуг-орендар. Відсутність вільного доступу до технічного обладнання кафе-бару може вивести із ладу та унеможливлення виконання в майбутньому рішення суду про усунення перешкод в здійсненні підприємницької діяльності.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Частиною 3ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У частині 10 вказаної статті встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Предметом спору у даній справі є зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди, що чиняться ОСОБА_2 в користуванні орендованими нежитловими приміщеннями (кафе-бар, ресторан та офіс), які знаходяться по АДРЕСА_1 де він здійснює підприємницьку діяльність, згідно договору оренди від 01 січня 2008 року №б/н.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_8 чинить позивачу, як орендарю нежитлових приміщень перешкоди (не допускає всередину приміщень) для здійснення підприємницької діяльності в сфері діяльності ресторанів.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, які діють за її дорученням, до набрання законної сили судовим рішення у вказаній справі, вчиняти будь - які дії щодо обмеження чи унеможливлення користуватися орендованим нежитловим приміщенням (кафе-бар, ресторан та офіс), яке знаходиться по АДРЕСА_1 згідно договору оренди, ОСОБА_2, в тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій наявних у вказаному приміщенні.

Позивач стверджує, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, то такі дії відповідача призведуть до негативних наслідків, фінансових збитків, завдадуть негативної репутації діяльності позивача.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву та зазначаючи, що обраний захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не звернув увагу, що позивач при зверненні до суду із позовом в новій редакції про усунення перешкод в користуванні орендованими приміщеннями, не зазначив, яким саме шляхом мають бути усунені перешкоди в користуванні орендованим майном, а ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, надати доступ ОСОБА_2 до орендованих ним нежитлових приміщень, шляхом відкриття дверей зазначених приміщень та передачі ключів від дверей, що забезпечують вільний доступ до цих приміщень і є усуненням перешкод в користуванні, тобто забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, що є порушенням ч.10 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, суд вийшов за межі заявлених вимог заявника щодо забезпечення позову, зобов'язавши ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 доступ до орендованих ним нежитлових приміщень, шляхом відкриття дверей зазначених приміщень та передати ключі від дверей, що забезпечують вільний доступ до цих приміщень, про що не було зазначено в заяві заявником.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2018 року слід скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення - 29 січня 2019 року.

Головуючий : (підпис) М.І. Кулянда

судді : (підпис) А.І. Владичан

(підпис) О.О. Одинак

З оригіналом згідно: