ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 644/4654/19

провадження № 22-ц/818/5925/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретарів судових засідань Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бідонько Людмила Леонідівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бідонько Людмила Леонідівна про визнання заповіту недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року, постановлену суддею Клімовою С.В., в залі суду в м. Куп`янськ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження та розпорядження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру, оскільки судом не було оцінено обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясовано співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінено рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. Так, суд не мотивував, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання заповіту недійсним впливатиме на права та обов`язки позивача. При цьому наявність самого по собі позову про визнання заповіту недійсним в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатися та користуватись спірною квартирою з огляду на те, що право власності відповідача на це приміщення не оформлено і жодним чином у відповідача відсутні підстави для відчуження та розпорядження квартирою, окрім права проживати та користуватися своїми особистими речами. Також вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання на заяву позивача без наведення відповідного обґрунтування, що не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_2 . не є власником спірної квартири, не зареєстрована в ній. Твердження апелянта про те, що вказаною ухвалою суд першої інстанції заборонив користуватися вказаною квартирою не відповідають дійсності. Вказує, що заходи забезпечення позову, вжиті судом відповідають заявленим позовних вимогам та є співмірними із ними.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункти 4 та 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснюють, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бідонько Людмила Леонідівна про визнання заповіту недійсним.

Із позовної заяви вбачається, що спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту, складеного 20.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бідонько Л.Л., ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 серпня 2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, а саме про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонити користування зазначеною квартирою стверджуючи, що ОСОБА_2 може розпорядитися зазначеним нерухомим майном, з метою ухилення від виконання рішення суду. Отже неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду. Також посилається на те, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 заволоділа ключами від зазначеної квартири, змінила замки від вхідних дверей, розпоряджається майном померлого, яке знаходиться в квартирі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що спір виник щодо визнання недійсним заповіту, яким ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо забезпечення позову накладенням арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження спірною квартирою, оскільки відчуження та розпорядження спірною квартирою істотно утруднить реалізацію спадкових прав позивачем у разі задоволення позову.

Спосіб забезпечення позову обрано судом відповідно до ст. 150 ЦПК України і не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача. Оскаржуваною ухвалою користування спірною квартирою не заборонено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Крім того, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375 381 - 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С.Кругова

О.В. Маміна