Єдиний унікальний номер: 223/995/18
Провадження номер: 2/223/96/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Смаглієнко О.М., за участі представника позивача Пономарьова Р.О. , представника відповідача Білецького В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», третя особа: директор Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», де третьою особою є директор Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Позовні заяви мотивовані тим, що ОСОБА_3 з березня 2007 року по серпень 2013 року працював прохідником 5 розряду на УПР-2 ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». В липні 2013 року позивача почали всіляко відсторонювати від роботи, а 28 липня 2013 року останній вийшов на роботу, отримав наряд і перевдягнувшись у робочий одяг прийшов у лампову отримати лампу, але йому було відмовлено у вдачі лампи та направлено до директора підприємства. Директор підприємства ОСОБА_4 повідомив, що до з`ясування обставин позивач за наказом директора не допускається до роботи, при цьому не вказавши у чому причина не допуску до роботи. У Серпні позивача викликали до Вугледарського міського відділу поліції, де допитували протягом 3-4 годин та де повідомили, що розслідується кримінальне провадження і позивач лише рахувався робітником на УПР, а на роботу не ходив. Таким чином, позивача не допускали до роботи, а потім повідомили, що його звільнено з роботи. Однак, з наказом про звільнення ОСОБА_3 ніхто не ознайомив, сам наказ ні на руки, ні поштою позивачу не надали. До теперішнього часу позивачу не повернули трудову книжку, що позбавило останнього можливості продовжити трудову діяльність та в подальшому отримувати пенсію. Представником позивача 21 листопада 2018 року отримано відповідь в.о. директора ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», копію наказу про звільнення ОСОБА_3 №10 від 06 січня 2014 року, копію ухвали слідчого судді та опис документів вилучених на підставі ухвали слідчого судді.

У наказі по підприємству №10 від 06 січня 2013 року зазначено, що позивач скоїв прогул без поважних причин 28 липня 2013 року та на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП його звільнено за скоєння прогулу без поважних причин. Оскільки позивача звільнено без законних підстав та з порушенням норм трудового законодавства, останній підлягає поновленню на роботі та йому має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_3 втратив спокій на ґрунті безпідставного звільнення з роботи, постійно нервує та вимушений докладати додаткових зусиль для захисту свого порушеного права, а розуміння того, що після досягнення пенсійного віку позивач буде позбавлений можливості оформити пенсію у зв`язку з відсутністю трудової книжки та неможливість утримувати свою сім`ю, призводило до страждань позивача.

Тому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №10 від 06 січня 2014 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи прохідника 5 розряду дільниці ПР-2 у зв`язку з прогулом без поважних причин, стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі, який буде розраховано розрахунковим відділом підприємства та стягнути суму моральної шкоди в розмірі 100000,00 гривень.

В подальшому представником позивача Пономарьовим Р.О . було надано до суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, згідно з якою останній просив суд залишити без розгляду позовну вимогу майнового характеру щодо стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь ОСОБА_3 суми моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 25 лютого 2019 року вищезазначену заяву представника позивача задоволено, а позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», третя особа: директор Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» ОСОБА_4, про в частині стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» суми моральної шкоди в розмірі 100000,00 гривень залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи представник позивача був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача Пономарьов Р.О. вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Зазначив, що ОСОБА_3 28 липня 2013 року не здійснював прогулу без поважних причин, а його не допускали до роботи з невідомих для нього причин. Пояснив, що відповідачем в день звільнення не було ознайомлено позивача з наказом про звільнення та не видано трудову книжку.

Представник відповідача Білецький В.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позову посилаючись на раніше наданий до суду відзив на позов, згідно з яким позивача було звільнено наказом за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, перед звільнення у відповідності до вимог чинного законодавства відповідачем неодноразово надсилались ОСОБА_3 повідомлення про необхідність з`явитись на підприємство для надання пояснень щодо прогулів, які залишись без уваги. Позивачем 09.11.2013 року було надано пояснення щодо прогулів, в яких факт прогулів підтверджується та зазначається про відсутність виправдувальних документів. Після вчинення всіх необхідних заходів, які передують звільненню, до профспілкового комітету підприємства було надано представлення на звільнення ОСОБА_3 , згідно виписки профспілкового комітету 13.11.2013 року було надано згоду на звільнення позивача. У зв`язку з тим, що звільнений був відсутній на роботі без поважних причин, останньому у день звільнення - 06 січня 2014 року було направлено поштою повідомлення про його звільнення з копією наказу про звільнення. На підставі ухвали слідчого судді у межах кримінального провадження трудова книжка ОСОБА_3 була вилучена, про що складено опис вилучених документів, у зв`язку з чим при звільненні ОСОБА_3 трудова книжка не була йому видана. ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 06.01.2014 року листом №35/13 ознайомило позивача з наказом про звільнення. Таким чином відповідачем було дотримано всіх вимог Кодексу Законів про працю України щодо процедури звільнення позивача.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмове клопотання про проведення судових засідань за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, враховуючи обґрунтування сторін викладені у позові та відзиві на позов, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши надані до суду докази та документи, як в сукупності, так і кожен доказ окремо, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно повідомлення №2339/1 від 05.11.2013 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» ОСОБА_3 повідомлено про необхідність з`явитись 11.11.2013 року о 09 годині 30 хвилин до профспілкового комітету первинної організації Незалежної профспілки гірників України ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», де буде розглядатись питання про надання згоди на його звільнення з підприємства за прогули, здійснені з 29.07.2013 року по теперішній час. З зазначеним повідомленням ОСОБА_3 був ознайомлений особисто 09.11.2013 року, що підтверджується особистим підписом останнього на зазначеному повідомленні (а.с. 35, 79).

Згідно доповідної начальника дільниці ПР №2 ОСОБА_5 від 07.11.2013 року останній повідомляє, що прохідник дільниці ПР №2 ОСОБА_3 відсутній на роботі з 29.07.2013 року по теперішній час без поважної причини, виправдувальні документи не надав (а.с. 35, 83).

Як вбачається з виписки з протоколу засідання дільничного профспілкового збору членів первинної організації Незалежної профспілки гірників України дільниці від 08 листопада 2013 року за результатами розгляду інформації начальника дільниці ПР-2 ОСОБА_5 щодо відсутності ОСОБА_3 на роботі з 29.07.2013 року по теперішній час, постановлено звернутись з клопотанням до профспілкового комітату первинної організації Незалежної профспілки гірників України ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про надання згоди на звільнення ОСОБА_3 за прогули, вчинені з 29.07.2013 року по теперішній час (а.с. 36, 77).

Відповідно до пояснювальної ОСОБА_3 від 09.11.2013 року, останній зазначає, що відсутній на роботі з 29.07.2013 року по теперішній час, виправдувальних документів не має (а.с. 36, 82).

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» зверталось до Профспілкового комітету ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 12.11.2013 року з представленням про надання згоди на звільнення прохідника дільниці ПР-2 ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» ОСОБА_3 за прогули, вчинені з 29.07.2013 року по теперішній час за ст. 40 п. 4 КЗпП України (а.с. 34, 80-81).

Згідно виписки з протоколу №12 засідання профкому первинної організації Незалежної профспілки гірників України ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 13 листопада 2013 року на повістку дня було винесено представлення адміністрації підприємства на звільнення ОСОБА_3 за прогули, вчинені з 29.07.2013 року по теперішній час за ст. 40 п. 4 КЗпП України. Постановлено надати згоду на звільнення прохідника дільниці ПР-2 ОСОБА_3 за ст. 40 п. 4 КЗпП України, враховуючи рішення первинної профспілкової організації зазначеної дільниці (а.с. 34, 78).

Згідно наказу Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №10 від 06 січня 2014 року ОСОБА_3 прохідника 5 розряду УПР-2 звільнено 28.07.2013 року за вчинення прогулу без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. В пункті 2 наказу №10 від 06 січня 2014 року визначено необхідність внести відповідні записи про звільнення в трудові книжки працівників та видати їх останнім на руки після повернення на підприємство з Мар`їнської міжрайонної прокуратури. Пунктом 3 даного наказу визначено, що виплату розрахунку при звільненні працівникам, керуючись абз. 2 ст. 117 КЗпП України, не здійснювати до розгляду судом по суті кримінального провадження №0000042 від 10.08.2013 року порушеного за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України (а.с. 13, 85).

Відповідно до супровідного листа Держаного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №35/13 від 06 січня 2014 року ОСОБА_3 , на виконання вимог ч. 2 ст. 47 КЗпП України, направлено копію наказу по підприємству №10 від 06.01.2014 року про звільнення останнього за прогули на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12, 84).

Як вбачається з копії Журналу реєстрації вихідної кореспонденції, 06.01.2014 року на адресу ОСОБА_3 направлено поштову кореспонденцію щодо звільнення останнього за прогули (а.с. 95-96).

Відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12 лютого 2018 року, затвердженого директором ДП «Шахтоуправління «Південнодонаське №1» ОСОБА_4 05 березня 2018 року, на підставі Переліку типових документів, що створюються під час діяльності підприємств, із зазначеними строками зберігання затвердженим наказом МЮУ від 12.04.2012 року за №578/5, та узгодженим науково-методичною радою державного архіву у Донецькій області від 20.06.2000 року, вилучені для знищення як такі, що не мать культурної цінності та втратили практичне значення, документи фонду №1 ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» структурний підрозділ - бухгалтерія (а.с. 90-91, 99-100).

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення щодо існуючого на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» порядку надіслання поштової кореспонденції підприємства, а саме, кур`єр підприємства отримує у бухгалтерії грошові кошти на придбання поштових марок та направлення поштових відправлень, в якості звіту про відправлення поштової кореспонденції кур`єр повертає до бухгалтерії підприємства відповідні чеки оператора поштового зв`язку про направлення поштового відправлення, які в свою чергу зберігають в бухгалтерії підприємства. Так, чеки оператора поштового зв`язку про направлення підприємством поштових відправлень за 2014 року було знищено на підставі вищезазначеного акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12 лютого 2018 року, затвердженого директором ДП «Шахтоуправління «Південнодонаське №1» ОСОБА_4 05 березня 2018 року.

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» зверталось 18.06.2019 року до в.о. директора Донецької дирекції АТ «Укрпошта» з запитом щодо надання підтвердження про направлення 06.01.2014 року підприємством з відділу поштового зв`язку м. Вугледар листа про звільнення за скоєні прогули на адресу ОСОБА_3 (а.с. 93).

Згідно листа АТ «Укрпошта» №14-09 К - 13424 від 03.07.2019 року у зв`язку з тим, що поштові відправлення подані до пересилання 06.01.2014 року, тобто минуло більше 6 місяців з дати приймання поштових відправлень, надати інформацію про порядок їх пересилання є неможливим на підставі п. 122 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (а.с. 92).

Згідно ухвали слідчого судді Вугледарського міського суду Донецької області від 20 серпня 2013 року старшому слідчому СВ Вугледарського МВ ГУМВС України у Донецькій області майору міліції Борошніченко І.А. надано тимчасовий доступ до документів та можливість їх вилучити, а саме оригіналів трудових книжок, оригіналів заяв про прийняття на роботу, оригіналів заяв працівників про надання відпусток за 2012 -3013 роки, оригіналів наказів про призначення на роботу та подальшого переведення чи переміщення, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» надати (забезпечити) тимчасовий доступ Борошніченко І.А. до зазначених речей та надати можливість їх вилучити (а.с. 15-16).

Відповідно до опису документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 20 серпня 2013 року трудова книжка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучена органом слідства (а.с. 14).

Представник позивача адвокат Пономарьов Р.О. звертався до директора ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з адвокатським запитом щодо надання копій наказу про звільнення ОСОБА_3 , довідки про виплату заробітної плати останнього за останній рік роботи та заборгованість з виплати заробітної плати, невикористані відпустки за весь час роботи ОСОБА_3 на зазначеному підприємстві, документу, що підтверджує ознайомлення позивача з наказом про звільнення, документу, що підтверджує повернення ОСОБА_3 трудової книжки, або поштове направлення трудової книжки на адресу останнього, довідки про середню заробітну плату (а.с. 9-10).

Згідно листа ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №2078 від 13.11.2018 року на вищезазначений запит представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_3 наказом №10 від 06.01.2014 року був звільнений з підприємства 28.07.2013 року за прогули за ст. 40 п. 4 КЗпП України, а у зв`язку з тим, що останній був відсутній на роботі без поважних причин, йому у день звільнення, а саме 06.01.2014 року, було направлено поштою повідомлення про його звільнення з копією наказу про звільнення. За останній рік роботи ОСОБА_3 (з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року) виплачено 55960,29 гривень, заборгованість з виплати заробітної плати відсутня. На підставі ухвали Вугледарського міського суду Донецької області від 20 серпня 2013 року трудова книжка ОСОБА_3 була вилучена, про що складено опис вилучених документів, у зв`язку з чим при звільнення ОСОБА_3 трудова книжка останньому не була видана (а.с. 11).

Згідно довідки про заборгованість з заробітної плати з нарахуваннями по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» станом на 01.08.2013 року №1379 від 18 липня 2019 року, виданої ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», станом на 01.08.2013 року відсутня заборгованість по заробітній платі, заробітна плата за червень 2013 року ОСОБА_3 виплачена 29.07.2017 року згідно платіжних доручень №674 та №1062 (а.с. 87).

Згідно п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Так, згідно п. 4 ст. 40 Кодексу законі про працю України у разі прогулу робітника без поважних причин роботодавець за власною ініціативою може розірвати трудовий договір з працівником, у зв`язку з чим виносить відповідник наказ про звільнення, копію якого в свою чергу зобов`язаний у день звільнення видати звільненому працівнику (ст. 47 КЗпП).

Як вбачається з наказу відповідача №10 від 06 січня 2014 року ОСОБА_3 прохідника 5 розряду УПР-2 звільнено 28.07.2013 року за вчинення прогулу без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Посилання представника позивача як на підставу скасування зазначеного наказу та поновлення на роботі ОСОБА_3 на те, що останній не вчиняв прогули, а його не допускали до роботи за наказом директора підприємства, спростовується наданими позивачем письмовими поясненнями від 09.11.2013 року, згідно з якими ОСОБА_3 підтвердив свою відсутність на роботі з 29.07.2013 року без поважних на те причин та без виправдувальних документів, що також підтверджується доповідною начальника дільниці ПР №2 ОСОБА_5 від 07.11.2013 року.

Окрім того, враховуючи підставу звільнення ОСОБА_3 , його відсутність на робочому місці в день звільнення та не можливість особисто вручити останньому копію наказу про звільнення, Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» виконано обов`язок, передбачений ст. 47 Кодексу законів про працю України, щодо надання ОСОБА_3 копії наказу у день звільнення, шляхом його надіслання поштовим відправленням на адресу позивача, зазначену/підтверджену в позові, що підтверджується супровідним листом ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №35/13 від 06 січня 2014 року та копії Журналу реєстрації вихідної кореспонденції.

При цьому суд враховує, що з часу винесення спірного наказу №10 від 06 січня 2014 року та звільнення ОСОБА_3 минуло більше п`яти років, отримати відомості від оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» щодо порядку пересилання поштових відправлень від 06.01.2014 року є неможливим, а квитанції про направлення поштових відправлень, які використовуються ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» як звіти з надсилання поштових відправлень, було знищено на підставі акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12 лютого 2018 року, затвердженого директором ДП «Шахтоуправління «Південнодонаське №1» ОСОБА_4 05 березня 2018 року.

Твердження представника позивача щодо підроблення відповідачем вищезазначеного акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12 лютого 2018 року, не доведено в судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами, а також не спростовує факту надіслання Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» ОСОБА_3 наказу про його звільнення.

Більш того, як вбачається з повідомлення ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №2339/1 ОСОБА_3 було повідомлено про розгляд питання щодо його звільнення, тобто ще з 2013 році позивачу було достеменно відомо про намір підприємства звільнити його з роботи за здійснені прогули, однак до суду зданим позовом останній звернувся лише у кінці 2018 року, не вчинюючи при цьому протягом п`яти років з дня звільнення жодних дій з метою захисту своїх прав та інтересів, скасування спірного наказу та поновлення на роботі.

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що відповідач, на виконання вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України, не мав реальної та об`єктивної можливості видати ОСОБА_3 в день звільнення належно оформлену трудову книжку, так-як фактично трудова книжка була відсутня у підприємства, оскільки була вилучена органом слідства Вугледарського міського відділу поліції на підставі ухвали слідчого судді Вугледарського міського суду Донецької області від 20 серпня 2013 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач в повному обсязі виконав вимоги чинного законодавства про працю та свої зобов`язання, передбачені ст. 47 КЗпП України, щодо підстав та порядку звільнення ОСОБА_3 , а тому приходить до висновку, що в задоволенні вимог позову останнього про визнання незаконним та скасування наказу директора Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №10 від 06 січня 2014 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи прохідника 5 розряду дільниці ПР-2 у зв`язку з прогулом без поважних причин, слід відмовити.

Розглядаючи вимоги позову в частині стягнення з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного.

З системного аналізу положень статті 235 Кодексу законів про працю України виплата працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у разі винесення рішення про поновлення працівника на роботі, якщо буде встановлено, що останнього було звільнення без законної підстави.

З огляду на викладене, враховуючи, що суд дійшов висновку про відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства про працю під час звільнення ОСОБА_3 та відсутності підстав для скасування наказу директора Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №10 від 06 січня 2014 року про звільнення останнього, а тому суд не вбачає підстав для здійснення виплати ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в даній частині.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позову ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», третя особа: директор Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 47, 116, 117, 235 Кодексу Законів про працю України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 257, 258, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог позову ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», третя особа: директор Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.