КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вишеньки» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року у складі судді Чирки С.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вишеньки» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що наказом ТОВ «Агрофірма Вишеньки» від 01.08.2017 року №01/08-к її було звільнено з посади з 01.08.2017 року на підставі ст.38 КЗпП України.

На момент звільнення їй було нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 3 269 грн. 07 коп. і компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 248 грн. 11 коп.

У зв`язку з цим просила суд стягнути з відповідача вищезазначені суми та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день ухвалення рішення.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Вишеньки» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та стягнення середнього заробітку задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Вишеньки» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 3 269 грн. 07 коп., компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 2 248,11 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 73 990 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за 1 місяць.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Вишеньки» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма Вишеньки» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що наказом №01/08-к від 01.08.2017 року ТОВ «Агрофірма Вишеньки» головного бухгалтера ОСОБА_1 звільнено з 01.08.2017 року за власним бажанням (а.с.4).

Згідно штатного розпису ТОВ «Агрофірма Вишеньки» посадовий оклад головного бухгалтера становить 3200 грн. (а.с.8).

Заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 31.07.2017 року становить 3 152 грн. (а.с.7).

Згідно розрахункової відомості зарплати та компенсаційних витрат за серпень 2017 року ОСОБА_1 сума компенсації становить 2 792 грн. 66 коп., а нараховано 145 грн. 45 коп. (а.с.11).

Судом встановлено, що розрахункових відомостей ТОВ «Агрофірма Вишеньки» за серпень та липень 2017 року ОСОБА_1 було нарахованого по 3 200 грн. щомісячно (а.с.9,10).

За ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що перед ОСОБА_1 у ТОВ «Агрофірма Вишеньки» існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 269 грн. 07 коп., а саме: червень 2017 року - 576 грн., липень 2017 року - 2 576 грн., серпень 2018 року - 117 грн. 07 коп. (145 грн. 45 коп. -18% ПДФО-1,5% військового збору).

Крім того, суд вірно вважав, що існує і заборгованість з виплати компенсації за дні невикористаної відпустки в розмірі 2 248 грн. 11 коп. (2792 грн. 66 коп. - 1,5% військового збору -18% ПДФО).

З огляду на положення ч.1 ст.116 КЗпП України з відповідача на користь позивача слід також стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 3269 грн. 07 коп. та компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 2 248 грн. 11 коп.

Крім того, суд вірно вважав що з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст.117 КЗпП України слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день ухвалення судом рішення за наступним розрахунком.

Визначаючи цей розмір суд виходив з положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, а саме: за період від 02.08.2017 року до моменту ухвалення судом першої інстанції рішення пройшло 474 робочих дні. Середньоденна заробітна плата позивача становить 156 грн. 09 грн. (3 200 грн. заробітна плата за червень + 3 200 грн. заробітна плата за липень / 41 робочий день (за червень та липень).

На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягав до стягнення середній заробіток за весь час затримки по день ухвалення судом рішення у розмірі 73 990 грн. (474 робочих дні х 156 грн. 09 коп. середньоденної заробітної плати).

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вишеньки» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: