Справа № 159/4869/18 Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т. Д.
Провадження № 22-ц/802/144/19 Категорія: 48 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат в зв'язку з навчанням за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2015 року. Під час спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 01.09.2017 р. дочка навчається в Національному університеті "Одеська юридична академія", на денній формі, навчання є платним. До досягнення донькою повноліття відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на її утримання на підставі аліментного договору від 30.09.2015 року в розмірі 1000 грн. Вартість навчання на один рік складає 21700 гривень. Позивач вказує, що ОСОБА_3 проживає у гуртожитку, вартість проживання на один рік складає 9000 гривень. За минулий період (2017-2018 навчальний рік), в той час, коли ОСОБА_3 була неповнолітньою, позивачем сплачено вартість навчання відповідно до умов індивідуального договору в сумі 21700 гривень та вартість проживання у гуртожитку в сумі 8500 гривень. 09.09.2018 ОСОБА_3 досягла повноліття та виплата аліментів на її утримання припинена. Зазначає, що відповідач працевлаштований у ТОВ «ІПМ» та отримує заробітну плату. Також 03.02.2018 року ОСОБА_2 набув у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с/рада «Долинська», Залізничник, садівниче товариство, земельна ділянка 1-99. Крім того, відповідачу на праві власності належить 5/9 частини квартири АДРЕСА_1.

Просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною 23 річного віку. Стягувати додатково з відповідача в її користь кошти на навчання доньки, відповідно до індивідуального договору в сумі 903 грн. щомісячно до припинення дії договору. Стягнути з відповідача в користь позивача 1/2 коштів оплачених за навчання доньки за минулий період (2017-2018 навчальний рік) в сумі 10850 гривень, стягнути з відповідача в користь позивача 1/2 коштів оплачених за проживання доньки у гуртожитку за минулий період (2017-2018 навчальний рік) в сумі 4250 гривень.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2018 року і до припинення навчання, але не довше як до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним та необгрунтованим. Покликається на порушення судом норм процесуального права. Вона з'явилася на розгляд справи 24.10.2018 року, однак судове засідання судом не було проведено. 12.11.2018 року суд розглянув справу за її відсутності, хоча вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Судом не враховано, що відповідач не має інших утриманців, володіє нерухомістю, однак безпідставно враховано сплату відповідачем комунальних платежів. Жодних додаткових витрат, крім аліментів, відповідач не сплачував. Просить скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню, просить залишити дане рішення без змін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а тому з врахуванням обставин справи стягнув аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу батька.

Такі висновки суду є правильними, відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно договору між батьками про сплату аліментів, який укладено 30.09.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Ковельського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 889, ОСОБА_2 зобов'язується сплачувати аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 1000 гривень за кожен місяць. Виплата аліментів здійснюється батьком не пізніше 28 числа кожного поточного місяця, шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім'я матері рахунок. Аліменти сплачуються з вересня 2015 року по 08.09.2018 рік.

ОСОБА_3 з 01.09.2017 навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» на денній платній формі навчання, на контрактній основі. Відповідно до індивідуального договору №2017-О-002614 про підготовку фахівця вартість навчання за рік становить 21700 грн.

ОСОБА_2 працює на посаді заступника начальника виробництва у ТзОВ "Інтерпластмодерн" і за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року отримав дохід в сумі 66342,15 грн.

Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановивши, що дочка сторін досягла повноліття, продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка сплачує за навчання, проживання в гуртожитку, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, та задовольняючи позовні вимоги і стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на період навчання, однак не більше, ніж до досягнення нею 23 років, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу дочці саме у такому розмірі, вважаючи його обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам дочки - ОСОБА_3

Доводи позивача про те, що суд при визначенні розміру аліментів не врахував того, що відповідачем придбано земельну ділянку за договором купівлі - продажу 03.02.2018 року не заслуговують на увагу суду, оскільки даних про витрати на її придбання суду не надано і про те, що витрати на придбання земельної ділянки перевищили десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів враховано матеріальне становище платника аліментів.

Судом першої інстанції відмовлено у стягненні з відповідача коштів на навчання доньки у розмірі 904 грн. щомісячно до припинення дії Індивідуального договору і такий висновок відповідає нормам матеріального права.

Згідно ст.ст. 185, 199, 201 СК України додаткові витрати можуть стягуватись лише на неповнолітню дитину і законом не передбачено стягнення з батьків додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Відмовляючи в позові в частині стягнення додаткових витрат за минулий період (2017-2018 рр.) суд першої інстанції виходив з того, що такі витрати були покриті відповідачем за рахунок доходу позивача від аліментів та коштів, які відповідач сплачував додатково у більшому розмірі, ніж визначено договором про сплату аліментів.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оплата вартості навчання та проживання неповнолітньої дитини в гуртожитку не відноситься до додаткових витрат, не викликані особливими обставинами, охоплюються сплаченими аліментами, тому правові підстави для їх стягнення відсутні.

Відповідачем в березні 2018 року було сплачено 9642, 54 грн., що значно перевищувало місячний розмір аліментів, як і перевищує розмір аліментів, які б відповідач мав би сплатити за весь період до досягнення дитиною повноліття - до 08.09.2018 року.

Щодо доводів позивача про порушення судом норм процесуального права, то з матеріалів справи встановлено, що 27.09.2018 року суддею Ковельського міськрайонного суду відкрито провадження у даній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи в загальному порядку з повідомленням (викликом) сторін позивач не заявляла. Вимоги щодо повідомлення сторін про розгляд справи судом не порушено.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: