Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 679/1705/15-ц

провадження № 61-19409св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Калараша А. А. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», яке діє в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року, ухвалене під головуванням судді Ходоровського Б. В., та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року, постановлену у складі колегії суддів П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талатай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ( далі ДП «НАЕК «Енергоатом»), яке діє в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» ( далі ВП «ХАЕС»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач, проживаючи в квартирі АДРЕСА_1 та користуючись комунальними послугами, протягом тривалого часу не здійснювала їх оплату. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачем до цього часу не укладено. Станом на 01 серпня 2015 року відповідачу нарахована заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 7 467,21 грн., 4 738,48 грн. - індекс інфляції час прострочення та 581,58 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період з 21 березня 2010 року по 28 серпень 2015 року. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «ХАЕС» заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 7467,21 грн., три проценти річних в сумі 581,58 грн., індекс інфляції за весь час прострочення 4 738,48 грн., 243,60 грн. судового збору, а всього 13 030,87 грн.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «ХАЕС» заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 7467,21 грн., три проценти річних в сумі 581,58 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 4 738,48 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 13 030,87 грн.

Заочне рішення мотивовано тим, що позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС» ґрунтується на фактичних обставинах, тому підлягає задоволенню.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС», до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 28 жовтня 2015 року залишено без змін.

Залишаючи заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року без змін, суд апеляційної скарги виходив з того, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачка не виконувала належним чином свої зобов`язання щодо оплати коштів за надані ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС», послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а тому заборгувала підприємству 7 467,21 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді заочного рішення суду, дійшов до висновку, що порушення норм процесуальних права суду першої інстанції (неповідомлення про дату судового засідання) не призвело до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування заочного рішення не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року, у якій заявник просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Нетішинського міського суду Хмельницької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу № 679/1705/15-ц передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дотримався умов проведення розгляду заочного рішення, оскільки відповідач належним чином не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Судами не було надано оцінки заявленій відповідачем вимозі про порушення строку позовної давності.

Відзив ДП «НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС» на касаційну скаргу мотивовано тим, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в ній є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У серпні 2015 року ДП «НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, які надає ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені якого діє ВП «Хмельницька АЕС».

Станом на 01 серпня 2015 року ОСОБА_1 має загальну заборгованість зі сплати за вказані комунальні послуги за період з 21 березня 2010 року по 28 серпня 2015 року 13 030,87 грн., яка складається: з суми заборгованості за спожиті послуги 7 467,21 грн., три проценти річних в сумі 581,58 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 4 738,48 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України ( у редакції, діючій на момент ухвалення заочного рішення) у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України ( у редакції, діючій на момент ухвалення заочного рішення) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 76 ЦПК України ( в редакції, діючій до 15 грудня 2017 року) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Доводи касаційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не дотримався умов проведення розгляду заочного рішення, оскільки відповідач належним чином не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року було відкрито провадження по справі, справу було призначено до судового розгляду на 30 вересня 2019 року.

Відповідачу ОСОБА_1 було направлено судову повістку про дату, час та місце розгляду судового засідання, однак поштовим відділенням «Укрпошта» конверт з судовою повісткою було повернуто до суду, з зазначенням причини повернення « за закінченням терміну зберігання» (а.с.19).

Відомості про повернення суду повістки про виклик відповідача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання не свідчать про відмову ОСОБА_1 від одержання повістки чи про її відсутність за адресою, повідомленою суду, а отже і не може бути підтвердженням належного сповіщення про судовий розгляд справи на вказану у судовій повістці дату.

До аналогічного правого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 про розгляд справи 30 вересня 2015 року, за її відсутності.

Судове засідання 30 вересня 2019 року у зв`язку з відсутністю сторін було відкладено на 28 жовтня 2015 року.

Нетішивським міським судом Хмельницької області на підставі статті 76 ЦПК України було направлено до комунального підприємства Нетішинськї міської ради «Житлово-комунальне об`єднання» судову повістку з розпискою про судовий розгляд справи, призначений на 28 жовтня 2015 року, та матеріали позовної заяви з додатками, з проханням вручити їх ОСОБА_1 ( а.с.22).

На адресу Нетішинського міського суду Хмельницької області від комунального підприємства Нетішинськї міської ради «Житлово-комунальне об`єднання» надійшов Акт від 26 жовтня 2015 року, зі змісту якого вбачається, що судову повістку з розпискою про судовий розгляд справи 28 жовтня 2015 року, позовні матеріали з додатками, не було вручено ОСОБА_1 , оскільки за адресою проживання - квартира АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не з`являлась (а.с.24).

Станом на 01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Нетішинського МС УДМС України в Хмельницькій області (а.с.23).

Матеріали справи не містять даних про місце проживання ОСОБА_1 за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 про розгляд справи призначений на 28 жовтня 2015 року за її відсутності.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_1 про судовий розгляд справи 30 вересня 2015 року та 28 жовтня 2015 року не була повідомлення належним чином, тому умов для проведення та ухвалення заочного рішення 28 жовтня 2015 року у Нетішивського міського суду Хмельницької області не було.

Таким чином, залишаючи заочне рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції помилково посилався на те, що порушення норм процесуальних права суду першої інстанції (неповідомлення про дату судового засідання) не призвело до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування заочного рішення не вбачалося.

Доводи касаційної скарги відносно того, що судами не було надано оцінки заявленої відповідачем вимоги про порушення строку позовної давності, частково знайшли своє підтвердження, з огляду на наступне.

У серпні 2015 року ДП «НАЕК «Енергоатом», яке діє в особі ВП «ХАЕС», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги за період з 21 березня 2010 року по 28 серпень 2015 року.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення та просила суд застосувати наслідки пропуску позовної давності.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі залишено без задоволення . Ухвала суду мотивована тим, що підстави для скасування відповідно до статті 232 ЦПК України ( у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду) відсутні.

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності до позовних вимог, судом першої інстанції не розглядалось по суті.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Апеляційного суду Хмельницької області з апеляційною скаргою на заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року, в якій одним із доводів скасування оскаржуваного рішення вказувала порушення судом першої інстанції умов ухвалення заочного рішення та звертала увагу суду апеляційної інстанції на порушення позовної давності у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Апеляційний суд Хмельницької області , постановляючи ухвалу від 13 грудня 2016 року про залишення заочного рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року без змін, не надав правової оцінки доводу апеляційної скарги відносно того, що позовна заява подана з порушенням позовної давності.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не надав правової оцінки тому факту, що суд першої інстанції, не повідомивши відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, фактично позбавив його права на подання заяви про застосування позовної давності до ухвалення судом рішення по суті спору. Внаслідок цього суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд. Вказане порушення суд першої інстанції міг виправити, задовольнивши заяву про перегляд заочного рішення.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, безпідставно не взяв до уваги доводи відповідача, що позовна заява подана з пропуском позовної давності, а також те, що відповідач суду першої інстанції повідомляла про пропуск позивачем позовної давності у заяві про перегляд заочного рішення.

Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час, дату і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

До аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц.

Суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи не надав обґрунтованої правової оцінки даному факту та дійшов до передчасного висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 28 жовтня 2015 року.

При новому апеляційному розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно надати належну правову оцінку доводу апеляційної скарги щодо застосування або не застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд переглядає справи виключно з підстав і в порядку, встановлених ЦПК України, і не має можливості встановлювати обставини, які не були встановлені в рішенні.

З огляду на викладене, судове рішення апеляційної інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими, а тому воно підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного судового рішення не звернув увагу на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, та не надав обґрунтовану оцінку доводам апеляційної скарги, чим порушив норми процесуального права, а тому справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи, суду апеляційної інстанції необхідно в сукупності надати правову оцінку наведеним в апеляційній скарзі доводам та наявній у справі заяві відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Сердюк