ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 грудня 2019 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

20 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості позов задоволено. Судом стягнуто з неї в користь позивача заборгованість за кредитним договором № VOJ3GА00000015 від 13.06.2007 року у розмірі 6 286,68 доларів США, що за курсом 25,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2016 року складає 158110,00 гривні, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2371 грн. 65 коп., а всього стягнути з неї 160 481 грн.65 коп. Після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи. Під час розгляду цивільної справи Володимир-Волинському міському суду Волинської області не було відомо про оплату заборгованості по кредитному договору на час розгляду справи. Дані докази не були подані нею, так як вона не була обізнана про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у її відсутність суду не подавала, а тому суд не врахував при винесенні рішення реальну суму заборгованості, що істотно вплинуло на рішення суду.

17 травня 2019 року відповідач подала суду письмове клопотання про поновлення строків для подання даної заяви, а 06 листопада 2019 року подала суду уточнюючу заяву, в якій вказує, що під час розгляду цивільної справи Володимир-Волинському міському суду Волинської області не було відомо про оплату заборгованості по кредитному договору на час розгляду справи. Зокрема, в матеріалах справи наявна виписка, яка не відповідає виписці наданій їй ПАТ КБ «ПриватБанк» 6.11.2015 року за період з 01.06.2007 -06.11.2015. Згідно виписки, яка є у неї, 12.08.2011 року нею була здійснена проплата заборгованості в розмірі 2648,50 доларів США, даної суми у виписці,яка міститься в матеріалах цивільної справи немає. Також, згідно з вищезазначеної виписки, після проплати заборгованості в розмірі 2648,50 доларів США, сума боргу не зменшилась. Дані докази не були подані нею, так як вона не була обізнана про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у її відсутність суду не подавала, а тому суд не врахував при винесенні рішення реальну суму заборгованості, що істотно вплинуло на рішення суду.

Просить її заяву про перегляд за новововиявленими обставинами рішення суду у справі задовольнити, рішення скасувати та призначити справу до нового судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали із підстав, зазначених у ній, просили суд її задовольнити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» заперечив проти заяви, оскільки вона подана з порушенням встановленого законом строку та за відсутності обставин, які є нововиявленими, оскільки вказані у тексті заяви документи та суми, на які посилається відповідач, містяться в матеріалах справи та були відомі суду на час постановлення рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості позов задоволено. Судом стягнуто з неї в користь позивача заборгованість за кредитним договором № VOJ3GА00000015 від 13.06.2007 року у розмірі 6 286,68 доларів США, що за курсом 25,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2016 року складає 158110,00 гривні, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2371 грн. 65 коп., а всього стягнути з неї 160 481 грн.65 коп. (а.с.123-124)

У справі 2-во/154/1/18, за заявою відповідача ОСОБА_2 , ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року виправлено допущену судом помилку та виключено посилання про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору у розмірі 2371 грн. 65 коп., оскільки вона є інвалідом 2 групи.

Новововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.5 своєї постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначив, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Відповідно до матеріалів справи, у ній міститься розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.4-9), відомості про рух коштів (а.с.45-81), якими стверджується, що 12.08.2011 року ОСОБА_2 була здійснена проплата заборгованості в розмірі 2648,50 доларів США, яка була направлена двома платежами на погашення простроченої заборговнаності.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, N 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, N 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.08.2018 у справі № 552/137/15-ц.

Вказаних обставин заявником не доведено.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися па припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст.429ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем та її представником не наведено обставин, із наявністю яких закон пов`язує необхідність перегляду та скасування судового рішення, а тому заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, а рішення суду у справі необхідно залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 13, 80-81, 423, 429 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко