Провадження № 2/686/4471/19
УХВАЛА
26 липня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Стефанишина С.Л.,
секретарі судового засідання Козельської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
в с т а н о в и в:
Одночасно позивач в прохальній частині просить суд з метою забезпечення позову просить суд накласти арешт на автомобіль відповідача ОСОБА_3 «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 .
З матеріалів заяви вбачається, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнанно винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду постанову Хмельницького міськрайонного суду від 18 лютого 2019 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
За постановою суду, ОСОБА_3 , 26 серпня 2018 року о 14 год в м. Хмельницькому, керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Шестакова, на перехресті із вулицею Паркова, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки Фіат Добло, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно і повернув ліворуч на вулицю Паркову, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно звіту № 1/0405 про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку складає 61 537.00 гривень.
Під час оформлення ДТП відповідач зазначив назву страхової компанії та номер полісу. В схемі ДТП зазначено страхову компанію відповідача Домінанта, поліс АМ3727725, термін договору з 4 травня 2018 року по 3 травня 2019 року, однак позивачу стало відомо, що страхова компанія відповідача припинила свою діяльність з 2 червня 2018 року. Тобто на день скоєння ДТП, 26 серпня 2018 року, страхова компанія Домінінта втратила право укладати договора страхування.
Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у зв`язку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частин першою та шостої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.
З огляду на викладені обставини, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому необхідно вжити заходи забезпечення позову заявлені позивачем до ухвалення остаточного рішення по справі.
Однак, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3ст. 150 ЦПК).
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.
Стаття 153 ЦПК України: залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.5). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7).
Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову, як вище було зазначено, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника спірного майна, не призведе до понесення додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.
Отже, проаналізувавши зміст вимог, розглянувши подане клопотання про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів і відповідності виду забезпечення позову суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України

п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити відчуження у будь-який спосіб рухомого майна легкового автомобіля «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 .
В решті вимог відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя: С. Стефанишин