Справа № 522/7388/16-ц
Провадження № 2/522/346/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

03 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегеньком В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору №014/0044/74/62452 від 08.08.2006 року недійсним. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 08.08.2006 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/0044/74/62452, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США під 12 відсотків річних на строк до 08.08.2026 року.

Позивач по справі вважає, що кредитний договір підлягає визнанню недійсним з підстав неправомірних умов договору, а саме, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем було допущене істотне порушення прав позивача, як споживача кредитних послуг, через невиконання відповідачем вимог закону щодо надання позивачу повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом договору, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для нього наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позов не визнав, просив відмовити в задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у своїх доводах посилається на п.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно з яким перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмові формі про кредитні умови: мету, для якої споживчий кредит був витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку може бути виданий кредит; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з договору про надання кредиту,(перелік усіх витрат, пов`язаних з кредиту його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які позивач має право або відомості про те, від кого споживач може одержувати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Позивач зазначає, що Банком вищевказані вимоги нормативних документів не були належним чином виконані при укладенні кредитного договору, у зв`язку із чим, договір кредиту підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011р. № 15-рп2011 роз`яснено - на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору поширюється дія ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених ч.1ст.215 ЦК України, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (ст.ст. 536,638,1056-1 ЦК України).

За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до кредитного договору №014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року позичальника було повідомлено, про мету кредиту, розмір кредитування, власний внесок, гранично мінімальну відсоткову ставку, строк кредиту, форму кредиту.

Дослідивши кредитний договір №014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року, судом встановлено, що банком було належним чином повідомлено позивача про кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит бути витрачений. Дана інформація міститься в письмовій формі, в умовах договору, а саме пункт 2.1 Кредитного договору Об`єкти кредитування договору- Кредитні кошти видаються для придбання нерухомого майна.

б) форми його забезпечення: Інформація про форми забезпечення даного кредиту міститься в п. 3.5 Кредитного договору - виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується: Договором застави/Іпотечним договором та Договором поруки. Також формам забезпечення присвячений цілий пункт 3 Умови надання та забезпечення кредиту, де прописані особливості та умови кредитування з різними видами забезпечення.

в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача. Дана інформація прописана в п. 5 Кредитного договору.

г) тип відсоткової ставки. Згідно з п. 1.4 Кредитного договору процентна ставка, на момент укладення договору становить 12 відсотків річних.

д) суму, на яку може бути виданий кредит. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору- Сума і валюта Кредиту - кредит був виданий на суму 40000 доларів США. Орієнтовна сукупна вартість кредиту та вартість послуги з договору про надання кредиту, перелік усіх витрат, пов`язаних з кредиту його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо. Згідно з п.1. Кредитного договору - До загальної сукупної вартості кредиту за цим договором входять витрати Позичальника необхідні для погашення суми кредиту, сплати процентів, сплати комісій Кредитору.

е) строк, на який кредит може бути одержаний. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору - Строк кредиту (строк користування Кредиту) - 240 місяців, до 08 серпня 2026 року.

є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Згідно п.5.1 Кредитного договору сплата позичальником щомісячного платежу до 08 числа кожного місяця та остаточне погашення отриманого кредиту до 08 серпня 2026 року та ін. Згідно з п. 1.4.3 Кредитного договору Графік повернення Кредиту та сплати інших платежів містить перелік та суми всіх Боргових зобов`язань Позичальника за цим Договором підписується обома сторонами або Кредитором (у випадках передбачених цим Договором) та є невід`ємною частиною цього Договору.

ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Дана умова договору є висвітлена пунктом 7.2 Кредитного договору.

з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється. Згідно з п. 1.4. Іпотечного договору від 18.08.2006 року іпотечна вартість предмета іпотеки визначається сторонами.

и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які позивач має право або відомості про те, вії кого споживач може одержувати докладнішу інформацію. Тягар оподаткування за договором кредиту Позичальник не несе; Споживач має можливість одержати докладнішу інформацію за телефонами вказаними в кінці кредитного договору.

і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Переваги та недоліки пропонованих схем кредитування Позичальнику були роз`яснені, про що свідчить факт укладення договору, підписи Позичальника під договором та додатками. Також в статтях 1,3 та 5 Кредитного договору розписано детально умови та порядок отримання кредиту при різних схемах кредитування.

Враховуючи вищевикладене зі сторони ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не було порушень при укладенні Кредитного договору і про всі умови, зазначені в Законі України «Про захист прав споживачів» Позивача було повідомлено належним чином.

Окрім того, як вбачається з кредитного договору № 014/0044/74/62452 від 08 серпня 2006 року ОСОБА_1 було ознайомлено з умовами та правовими наслідками підписання кредитного договору, які, як він зазначив є для нього зрозумілими, він з ними погодився, про що зроблено добровільно та власноручно ним підпис в кредитному договорі, що свідчить про досягнення домовленості про істотні умови кредитного договору.

Позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі.

Також Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому виконував його умови; кредитний договір містить відомості щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; графік погашення кредиту, отже міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст. 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

З огляду на викладене, кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору. Позивач не звертався до відділень банка для урегулювання всіх питань після укладання договору, заяв про розірвання даного договору також не подавав.

Укладений між банком та ОСОБА_1 кредитний договір містить встановлені законом реквізити, а сторони в письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов, які визначають суть кредитних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 12.12.2019 року.

Суддя А.В.Науменко

03.12.19