П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ

Справа №754/11457/18

Резолютивна частина постанови оголошена 11 грудня 2019 року

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Таран Н.Г. 24 травня 2019 року, повний текст рішення виготовлено 27 травня 2019 року в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №754/11457/18
№ апеляційного провадження:22-ц-824/11511/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н. Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі, від якого має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися з травня 2011 року. З вказаного періоду відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 930,00 грн., щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2018 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, просить рішення суду змінити в частині стягнення аліментів з 22 серпня 2018 року, врахувати кошти сплачені ним у сумі 3500 грн., які були добровільно сплачені позивачу з вересня 2018 року по січень 2019 року, в рахунок аліментів, сплачених за минулий час до ухвалення рішення у справі та нове рішення, яким стягнути з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 930 грн. щомісячно, та встановити новий строк початку стягнення аліментів: починаючи з лютого 2019 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 .

Зокрема вказує про те, що висновок суду першої інстанції в частині початку відліку строку, з якого стягнуто аліменти на утримання доньки є неправильним, оскільки починаючи з вересня 2018 року по лютий 2019 року ним перераховувалися кошти (аліменти) на ім`я ОСОБА_1 на утримання дитини на загальну суму в розмірі 3500 грн. і ці кошти не враховані судом.

Крім того, помилковим є висновок суду про те, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , оскільки згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , в той час як його прізвище « ОСОБА_3 » .

Сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористались

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Старов В.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилась, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі в якій проти доводів апеляційної скарги заперечувала, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує рішення в частині часу, з якого присуджено аліменти, а також не врахування судом суму сплачених ним коштів позивачці в рахунок аліментів в сумі 3500 грн. з вересня 2018 року по січень 2019 року, а тому обґрунтованість та законність рішення Деснянського районного суду від 24 травня 2019 року в частині стягнення аліментів та його розміру судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з 22 серпня 2018 року суд першої інстанції керувався нормами ч.1 ст. 191 СК України, а тому доводи апеляційної скарни про те, що судом невірно визначено час, з якого присуджуються аліменти, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки, як убачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду 22 серпня 2018 року.

Крім того, врахування при ухваленні рішення судом, сплачених ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів в період з вересня 2018 року по січень 2019 року в сумі 3500 гривень, не передбачено Сімейним кодексом України.

Разом з тим, зарахування зазначених сум, відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відноситься до компетенції органів виконавчої служби на підставі Закону України «Про виконавче провадження» .

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги те, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , в той час як його прізвище « ОСОБА_3 », оскільки доказів того, що ОСОБА_2 оспорював батьківство суду не надано. Крім того, ОСОБА_2 не оскаржує рішення в частині стягнення аліментів та їх розміру, а навпаки надає докази того, що він сплачував такі добровільно з вересня 2018 року по січень 2019 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду від 24 травня 2019 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна