Номер провадження: 22-ц/813/686/19
Номер справи місцевого суду: 521/6573/14-ц
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року та представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2014 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 1-4).

16.09.2014 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 подала до суду зустрічний позов до ПАТ «Укрсиббанк» третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим (т. 1, а.с. 96-97).

14.02.2017 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Гуревський В.К.) позов ПАТ «Укрсиббанк» було вирішено задовольнити. А саме вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10 травня 2007 року в сумі 50398,02 доларів США (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто вісім дол. США 02 цент.), що на день НБУ складає 633458,91 гривень (шістсот тридцять три тисячі чотириста п`ятсот вісім грн 91 коп.), з яких: -кредитна заборгованість у сумі 43524 доларів США (сорок три тисячі п`ятсот двадцять чотири дол. США 00 цент.), що на день НБУ складає 547058,51 гривень (п`ятсот сорок сім тисяч п`ятдесят вісім грн 51 коп.); - заборгованість по процентам у сумі 6874,02 доларів США (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири дол. США 02 цент.), що на день НБУ складає 86400,40 гривень (вісімдесят шість тисяч чотириста грн 40 коп.); а також по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 908,66 доларів США (дев`ятсот вісім дол. США 66 цент.), що на день НБУ складає 11421,08 гривень (двадцять дві тисячі двісті три грн 24 коп.), з яких: - пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 355,27 доларів США (триста п`ятдесят п`ять дол. США 27 цент.), що на день НБУ складає 4465,43 гривень (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять грн 43 коп.); - пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 553,39 доларів США (п`ятсот п`ятдесят три дол. США 39 цент.), що на день НБУ складає 6955,65 гривень (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 65 коп.). А також стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 3654 гривень (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн ). (т. 1, а.с. 153-155).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 24.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт зазначив, що про час та місце розгляду справи належним чином його не було повідомлено. Крім того, апелянт вказав на те, що судом першої інстанції не були досліджені належним чином розрахунок заборгованості та правомірність збільшення процентної ставки по кредитному договору, а також суд не дослідив обставини виникнення у позивача права на дострокове повернення кредиту та правові підстави та правильність нарахування пені. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т. 1, а.с. 158-169).

17.05.2017 року ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Ващенко Л.Г. вирішено поновити апелянту строк апеляційного оскарження та в справі було відкрито провадження (т. 1, а.с. 182), а ухвалою від 22.05.2017 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області справа була призначена до розгляду (т. 1, а.с. 183).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.07.2017 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_3 та направлено матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в справі (т. 1, а.с. 235, 236-237).

01.08.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси (головуючий суддя Гуревський В.К.) було ухвалено додаткове рішення в справі, яким було вирішено доповнити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року у цивільній справі №521/6573/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим було відмовлено (т. 1, а.с. 256-258).

Крім того, 01.08.2017 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було вирішено виправити описку в рішенні від 14.02.2017 року та викласти резолютивну частину в такому формулюванні: «Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10 травня 2007 року в сумі 50398,02 доларів США (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто вісім дол. США 02 цент.), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 633458,91 гривень (шістсот тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят вісім грн 91 коп.), з яких: -кредитна заборгованість у сумі 43524,0 доларів США (сорок три тисячі п`ятсот двадцять чотири дол. США 00 цент.), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 547058,51 гривень (п`ятсот сорок сім тисяч п`ятдесят вісім грн 51 коп.); -заборгованість по процентам у сумі 6874,02 доларів США (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири дол. США 02 цент.), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 86400,40 гривень (вісімдесят шість тисяч чотириста грн 40 коп.); а також по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 908,66 доларів США (дев`ятсот вісім дол. США 66 цент.), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 11421,08 гривень (двадцять дві тисячі двісті три грн 24 коп.), з яких: -пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 355,27 доларів США (триста п`ятдесят п`ять дол. США 27 цент.), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 4465,43 гривень (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять грн 43 коп.); -пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 553,39 доларів США (п`ятсот п`ятдесят три дол. США 39 цент.), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 6955,65 гривень (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 65 коп.). Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750, судові витрати у розмірі 3654 гривень (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн 00 коп.)» (т. 1, а.с. 262-264).

09.08.2017 року матеріали цивільної справи повернулися до Апеляційного суду Одеської області (т. 2, а.с. 1).

05.09.2017 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року та додаткове рішення від 01.08.2017 року. В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта-відповідача вказав на те, що збільшення кредитної процентної ставки без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Крім того, як зазначив представник апелянта, в позовній заяві та додатках до неї відсутні обґрунтовані доводи та посилання на належні та достовірні докази щодо правомірності збільшення процентної ставки по кредитному договору. Також апелянт посилається на те, що суд не встановив коли в позивача виникло право на направлення вимоги до відповідачів, звернення з позовом до поручителя, визначення суми неповерненої частини кредитку А тому, оскільки, апелянт вважає, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року та додаткове рішення від 01.08.2017 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 7-10).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.09.2017 року справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року була прийнята до провадження та призначена до розгляду (т. 2, а.с. 18).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Ващенко Л.Г. від 28.09.2018 року в справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 було відкрито провадження (т. 2, а.с. 48-49).

28.11.2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області були задоволені клопотання представників відповідачів-апелянтів та витребувано в ПАТ «Укрсиббанк» відповідні документи (т. 2, а.с. 56-58).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року була прийнята до провадження та призначена до розгляду (т. 2, а.с. 62-65). Ухвалою судді Одеського апеляційного суду Дрішлюка А.І. від 18.01.2019 року апеляційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року була прийнята до провадження (т. 2, а.с. 66-67). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 була призначена до розгляду (т. 2, а.с. 68).

22.02.2019 року, на виконання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 22.11.2018 року про витребування доказів, Акціонерне товариство «УРКРСИББАНК» направили до суду копії актів актуалізації про вилучення та знищення документів, копії виписки за кредитним договором № 0 від 10.05.2007 року по 14.04.2014 року, копію розрахунку заборгованості за кредитним договором, копії вимог до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 14.03.2014 року з поштовим повідомленням про отримання від 24.03.2014 року, а також копію доказів відправки для сторін витребування від 19.02.2019 року (т. 2, а.с. 72-73, 74-75, 76-150).

В судовому засіданні 25.07.2019 року представник позивача Акціонерного товариства «УРКРСИББАНК» - Островська Н.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт, як ініціатор процесу на цій стадії, за логікою цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку з завданнями та засадами цивільного судочинства, повинен цікавитись рухом власної скарги у разі наявності процесуальної зацікавленості в її розгляді з особистою участю. Крім того, будь-який учасник провадження має можливість дізнатись інформацію про час та місце проведення судового засідання також на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача,дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дослідивши обставини справи, посилаючись на норми діючого цивільного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та вирішив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. При цьому суд першої інстанції констатував, що вимогу до поручителя банк пред`явив у квітні 2014 року, тобто встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк не сплив (постанови від 18 липня 2012 року № 6-78цс12, від 21 травня 2012 року № 6-48цс11, від 23 травня 2012 року № 6-33цс12), та дійшов висновку, що підстави для припинення договору поруки, передбачені ч. 1 ст. 559 ЦК України, відсутні. Тому вирішив відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційні скарги вважає за необхідне зазначити таке.

10 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,50% річних, а відповідач зобов`язався сплачувати платежі встановлені договором, згідно графіку погашення, додатку до договору №1 (т. 1, а.с. 6-10).

Того ж дня, 10.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №113612 в забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору № 0 (т. 1, а.с. 17-18). За умовами вказаного договору поручитель поручилася за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань у повному обсязі. Відповідно п. п. 1.1, 1.3, 2.2, 3.2 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору.

Крім іншого позивач надав до суду Додаткову угоду № 1 від 18.02.2009 року до кредитного договору № 0, підписану позичальником та кредитором якою сторони домовились змінити кінцевий термін повернення кредиту та змінили графік погашення кредиту (т 1, а.с. 13).

В зв`язку з укладенням вказаної додаткової угоди 18.02.2009 року позичальником та поручителем було підписано Додаткову угоду № 1 до договору поруки № 113612 від 10.05.2007 року (щодо суми, терміну дії та графіку погашення заборгованості за кредитним договором) (т. 1, а.с. 19).

За наданого до суду першої інстанції розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0 від 10.05.2007 року вбачається, що останній платіж в якості погашення боргу в сумі 217,15 доларів США позичальником був здійснений 10.10.2012 року (т. 2, а.с. 22).

18.03.2014 року за вих. № 30-11/10646 та вих. № 30-11/10647 АТ «Укрсиббанк» направили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно, вимоги щодо погашення протягом 31 календарного дня простроченої заборгованості в розмірі 3984 дол. США (по тілу кредиту) та 6133,68 дол. США (по процентам). При цьому Банк повідомив, що в разі не усунення порушень на 32 день з моменту отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту Банк вимагає виконання кредитних зобов`язань, а саме повернення суми кредиту в повному обсязі та сплати нарахованих процентів (т. 1, а.с. 36-37, 38-39).

В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції АТ «Укрсиббанк» надали до суду копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які підтверджують факт отримання вимог від 18.03.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02.04.2014 року (т. 2, а.с. 91, 94).

В зв`язку з невиконанням позичальником належним чином взятих на себе кредитних зобов`язань утворилась заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.05.2007 року на загальну суму 50 398, 02 дол. США, яка складається з 43 524 дол. США кредитна заборгованість, 6 874,02 дол. США заборгованість по процентам, 11421,08 грн заборгованість по пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит. Оскільки вимога про повернення простроченої заборгованості позичальником виконана не була кредитор 07.05.2014 року звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже з вище наведеного вбачається, що позичальник прострочив кредитних коштів в результаті чого утворилась заборгованість. Банк звернувся до позичальника та поручителя з відповідними вимогами, які, однак, не були виконані, в зв`язку з чим кредитор звернувся до суду з відповідним позовом. Апеляційний суд звертає увагу на те, що факт наявності заборгованості за кредитним договором № від 10.05.2007 року підтверджений та не спростований сторонами в процесі розгляду справи. При цьому, одночасно відхиляючи відповідні доводи апеляційних скарг апеляційний суд звертає увагу на те, що пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Крім того, діючим цивільним законодавством одним з основоположних принципів встановлений обов`язок боржника виконати своє зобов`язання належним чином, який полягає в тому, що зобов`язання повинно бути виконане належними сторонами, в належний спосіб, щодо належного предмета, та у встановлений строк. Неможливість виконання грошового зобов`язання боржником не звільняє його від встановленої законом відповідальності. Так само відносно кредитора. В тому випадку, якщо кредитор недобросовісно виконує свої зобов`язання, боржник має право застосувати передбачений законом порядок захисту своїх порушених прав та інтересів. Відтак, з наведеного вбачається, що діючим цивільним законодавством встановлений спеціальний механізм, спрямований на підтримання балансу інтересів сторін договору, який полягає в наданні відповідних гарантій сторонам договору та способів захисту, у випадку порушення їх прав та інтересів. При цьому, необхідно окремо зауважити, що цивільних процес носить змагальний характер, а тому сторони, з врахуванням стадії розгляду справи (перша інстанції, апеляційна, касаційна) повинні сприяти всебічному та правильному розгляду справи по суті, звертатися до суду з відповідними клопотаннями, користуватися наданими процесуальними правами, надавати відповідні докази на підтвердження своєї позиції і спростування доводів протилежної сторони тощо. Кожна сторона несе ризики вчинення/невчинення відповідних процесуальних дій. Відтак апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг в частині, які зводяться лише до формальної критики процедури надання кредиту та не містять суттєвих зауважень щодо порушень судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права в процесі розгляду даної справи, не приймаються до уваги. Факт надання кредитних коштів не був спростований в процесі розгляду справи. При цьому, апеляційний суд зауважує, що стороні було надано право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції та проведена перевірка судового рішення в межах доводів апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції вчинив ряд процесуальних дій, зокрема витребування доказів, які, однак, не спростували висновків суду першої інстанції. За таких обставин доводи апеляційної скарги стосовно порушень судом першої інстанції норм процесуального права відхиляються з огляду на концепцію процесуального законодавства, за якою правильне рішення суду по суті не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Щодо інших доводів апеляційних скарг. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом вбачається, що процента ставка за кредитором встановлювалась в розмірі 9,5 %, що відповідає умовам п. 1.3.1 кредитного договору. Разом з тим, з вказаного розрахунку вбачається, що починаючи з 31.10.2012 року процентна ставка збільшилась та становила 19,00% (т. 1, а.с. 25-27). Отже, процентна ставка була збільшена. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору сторони домовились, що Банк згідно умов п. 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення та передбачили відповідні обставини для збільшення. При цьому сторони домовились, що Банк може збільшити розмір процентної ставки в наступному порядку: банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного рекомендованого листа. Такий новий розмір процентної ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. У разі незгоди з новим розміром процентної ставки позичальник має право у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за договором, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за договором (т. 1, а.с. 9).

Як було зазначено процентна ставка до 19% почала нараховуватись з 31.10.2012 року. Вимога, направлена позичальнику та поручителю 18.03.2014 року не містила будь-яких застережень щодо зміни процентної ставки. Більше того, позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували направлення позичальнику будь-яких повідомлень або укладення додаткових угод щодо збільшення процентної ставки за договором.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, в редакції, чинній на момент укладення договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, оскільки фактично зі зміною відсоткової ставки відбулося збільшення обсягу відповідальності боржника, при чому поручитель не був повідомлений про відповідну зміну, порука підлягає припиненню. Відтак апеляційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 підлягає задоволенню у відповідній частині, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Інші доводи апеляційних скарг не знайшли свого фактичного та правового підтвердження, а тому відхиляються апеляційним судом. Одночасно апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження, апеляційний суд частково задовольняє апеляційні скарги та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує рішення та додаткове рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог та задоволення зустрічних позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року -скасувати.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.08.2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10 травня 2007 року в сумі 50398,02 доларів США (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто вісім дол. США 02 цент.), що еквівалентно складає 633458,91 гривень (шістсот тридцять три тисячі чотириста п`ятсот вісім грн. 91 коп.), з яких: -кредитна заборгованість у сумі 43524,0 доларів США (сорок три тисячі п`ятсот двадцять чотири дол. США 00 цент.), що еквівалентно складає 547058,51 гривень (п`ятсот сорок сім тисяч п`ятдесят вісім грн. 51 коп.); -заборгованість по процентам у сумі 6874,02 доларів США (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири дол. США 02 цент.), що еквівалентно складає 86400,40 гривень (вісімдесят шість тисяч чотириста грн. 40 коп.); а також по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 908,66 доларів США (дев`ятсот вісім дол. США 66 цент.), що еквівалентно складає 11421,08 гривень (двадцять дві тисячі двісті три грн. 24 коп.), з яких: -пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 355,27 доларів США (триста п`ятдесят п`ять дол. США 27 цент.), що еквівалентно складає 4465,43 гривень (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 43 коп.); - пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 553,39 доларів США (п`ятсот п`ятдесят три дол. США 39 цент.), що еквівалентно складає 6955,65 гривень (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн. 65 коп.).

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки № 113612 від 10.04.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 припиненим.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

25.07.2019 року м. Одеса