Провадження №2/447/269/19
Справа №447/2774/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

25.07.2019 року Миколаївський районний суд Львівсь кої області

в складі: голов уючого судді Карбовнік І . М.

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-тя особа без самостійних вимог: Більченська сільська рада Миколаївського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні проїздом , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди йому у користування заїздом (громадської дороги) до свого господарства шляхом звільнення дороги від будівельного насипу (будівельне сміття та відходи) які знаходяться на громадській дорозі (заїзді до господарства ОСОБА_1 ) та зобов`язати ОСОБА_2 відвести стічні та каналізаційні води з її господарства від громадської дороги села в західну сторону. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він проживає в АДРЕСА_1 . Перед господарством позивача проживають його сусіди а саме сім`я ОСОБА_3 . Між ним та його сусідами не складаються добросусідські відносин а саме ОСОБА_2 на проїжджій частині яка веде до господарства позивача ОСОБА_1 , зверігає насипи будівельних відходів (будівельне сміття), за рахунок цього ширина проїзду суттєво звузилась та через даний проїзд відповідач проводить відведення стічних вод на громадську дорогу яка являється проїздом до господарства ОСОБА_1 .

Позивач неодноразово звертався до Більченської сільської ради Миколаївського району для зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні проїздом та відведення стічних вод з громадської дороги села однак дані звернення не дали жодного результату.

Актом від 15 листопада 2017 року в присутності сільського голови та депутата зобов`язано відповідача ОСОБА_2 забрати будівельні матеріали з проїжджої частини та випускати стічну воду з власної земельної ділянки в західну сторону.

Актом комісії в складі сільського голови та депутатського корпусу від 27 січня 2018 року зобов`язано ОСОБА_2 відмовити у загороджені дороги (до фоси) рівно з гр.. ОСОБА_1 , так як дана земельна ділянка відноситься до земель загального користування.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою усунути перешкоди у користуванні спільним заїздом, але відповідач відмовляється., у звязку з чим просив позов задоволити.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги, давши пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили такі задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та з підстав, зазначених у поданому до суду відзиві на позовну заяву просила в позові відмовити.

Представник Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Каліновська Л.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснили, що суперечки між сторонами щодо користування спільним проїздом та усунення перешкод у його користуванні виникають на протязі тривалого періоду часу, у звязку з чим позивач по справі неодноразоаво звертався в Більченську сільську раду. На даний час вимоги позива вважає безпідставними, оскільки зберігання каменю відповідачем ОСОБА_2 біля власної огорожі не впливає на ширина проїзду. Такий проїзд не звузився, а відповідно і немає перешкод у користуванні таким проїздом позивачу по справі ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо ).

Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні суперечки між сторонами щодо користування спільним проїздом та усунення перешкод у його користуванні виникають на протязі тривалого періоду часу, у звязку з чим позивач по справі неодноразоаво звертався в Більченську сільську раду та до Миколаївського районного суду Львівської області. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.04.2015 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні доїздом до свого житлового будинку - відмовлено.

Актом від 15 листопада 2017 року в присутності сільського голови та депутата зобов`язано відповідача ОСОБА_2 забрати будівельні матеріали з проїжджої частини на повороті (каміння) біля грушки та випускати стічну воду з власної земельної ділянки в західну сторону. Гр. ОСОБА_1 зобовязано виконати рішення суду щодо межі земельної ділянки з гр. ОСОБА_2 із східного боку та забрати (вирізати) верби, кущі, дерева, які були зааджені на землях запасу (загального користувння сільської ради).

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задаволення, оскільки в судовому засіданні, ні позивачем, ні його представником не доведено факту протиправних дій із сторони відповідачів, позивачем не подано, а судом не здобуто доказів, які б підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення права позивача на користування земельною ділянкою, власне відповідачами.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні проїздом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду .

Повний текст рішення складено 01.08.2019 року

Суддя Карбовнік І. М.