Дата документу 30.07.2019 Справа № 336/6180/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6180/16-ц
Провадження №22-ц/807/2529/19
Головуючий в 1-й інстанції - Зарютін П.В..
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року, постановлену в м. Запоріжжі у справі за поданням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна Меружана Оганесовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, стягував: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року заявник звернувся до суду з поданням, за змістом якого просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї у межах виконавчого провадження № 54397423, що перебуває на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з виконання виконавчого листа № 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї у межах примусового виконання виконавчого провадження № 54397423 з виконання виконавчого листа 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що державним виконавцем до суду не було надано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження її у праві виїзду за кордон.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у старшого державного виконавця Коциняна М.О. знаходиться виконавче провадження № 54397423 з виконання виконавчого листа 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконанні рішення суду, за яким суд вирішив:

«Визначити спосіб участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за наступним графіком:

- кожний перший та третій тиждень місяця - понеділок, середа з 7-30 години до 20-00 години, п`ятниця з 7-30 години до 20-00 години суботи без присутності матері (тобто з п`ятниці на суботу донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання;

- кожен другий та четвертий тиждень місяця - вівторок, четвер з 7-30 до 20-00 години, субота з 8-00 години до 16-00 години неділі без присутності матері (тобто з суботи на неділю донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання;

- щорічно взимку та влітку - спільний відпочинок батька разом з донькою, на час його відпустки, без присутності матері дитини, не менше чотирнадцяти днів поспіль, в тому числі, за межами міста, за умови завчасного повідомлення матері про наміри проведення такого відпочинку та про подальше місце перебування дитини».

Боржник обізнана про проведення виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 54397423 з виконання виконавчого листа 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Боржник була ознайомлена з вимогою державного виконавця від 22.03.2019 року, проте отримати її відмовилась та не виконала, про що свідчить акти державного виконавця від 10 та 11 квітня 2019 року.

Суд першої інстанції встановивши, що виконавчі дії, здійснені державним виконавцем, не призвели до виконання вищезазначеного судового рішення в межах виконавчого провадження, державним виконавцем підтверджено наявність невиконаних зобов`язань з боку боржника, який ухиляється від виконання судового рішення, дійшов висновку про необхідність задоволення подання, тимчасово обмеживши боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця врегульовано ч.1, ч. 3 ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Згідно з п. 19 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Встановивши факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що виконання зобов`язань за рішення суду в цій справі не носить одномоментний характер, а є триваючим до повноліття дитини або до зміни способу участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, не може бути застосовано, оскільки на думку колегії суддів, в такій категорії справ, воно не покликане по суті правовідносин на забезпечення виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до довідки, виданої лікарем ОСОБА_4 . Центру первинної медико-санітарної допомоги №2, малолітній ОСОБА_3 рекомендоване санаторно-курортне лікування з можливим виїздом за кордом, в зв`язку чим тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, може призвести до порушення прав дитини.

Також, за матеріалами справи та виходячи з суті правовідносин дитина стягувача та боржника проживає разом з матір`ю, таким чином позбавлення матері можливості виїзду за кордон автоматично позбавить можливості і дитині перебувати за кордоном разом з матір`ю. Тому таке обмеження застосовано по суті в розріз інтересам малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року у цій справі скасувати та постановити нову.

У задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Коциняна Меружана Оганесовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 31 липня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков