Справа № 635/5255/18
Провадження № 6/635/222/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Панас Н.Л.,

при секретарі Крилєвській І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка подання подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа №635/5255/18, виданого 08 лютого 2019 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором №М-702/847/2008 від 10.04.2008 у розмірі 40206 доларів 94 цента США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 липня 2018 року складає 1053696 грн. 76 коп., а також судових витрат у розмірі 15805 грн. 45 коп.

19 березня 2019 року було відкрито виконавче провадження, копії постанови були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. Під час вчинення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 офіційного доходу не має, за нею зареєстровано право власності на автомобіль та нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , в якій вона зареєстрована.

28 травня 2019 року боржник не допустив приватного виконавця для проведення виконавчих дій до квартири АДРЕСА_2 , що приватний виконавець розцінює як перешкоду для примусового виконання виконавчого провадження і про що був складений відповідний акт.

Тому приватний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , в порядку ст.439 ЦПК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 червня 2019 року подання було залишено без руху для усунення недоліків.

19 червня 2019 року приватним виконавчем Близнюковим Ю.В. до суду було подано заяву на виконання ухвали суду про усунення недоліків подання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року подання приватного виконавця було прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. в судове засідання не з`явився, в своєму поданні просив проводити судовий розгляд без його участі.

Відповідно до положень ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає таке подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. знаходиться виконавче провадження №58666860, відкрите на підставі виконавчого листа №635/5255/18, виданого 08 лютого 2019 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» суми заборгованості за кредитним договором №М-702/847/2008 від 10.04.2008 у розмірі 40206 доларів 94 цента США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 липня 2018 року складає 1053696 грн. 76 коп., а також судових витрат у розмірі 15805 грн. 45 коп.

Боржнику Цикленко А.М ОСОБА_2 повідомлено про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення засобами поштового зв`язку постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 березня 2019 року, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення та роздруківкою його відстеження, відповідно до якого боржником отримане зазначене поштове відправлення особисто 22 квітня 2019 року.

19 березня 2019 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні була винесена постанова про арешт майна боржника.

Крім того, приватним виконавцем була отримана інформація про те, що боржник ОСОБА_1 за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, отже офіційного доходу не має.

Згідно з даними Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано рухоме майно автомобіль ВАЗ 2101, 1974 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , та нерухоме майно, яке належить боржнику на праві приватної власності, квартира АДРЕСА_2 .

02 квітня 2019 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. винесена постанова про розшук майна боржника ОСОБА_1 , а саме - автомобілю ВАЗ 2101, червоного кольору, 1974 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

28 травня 2019 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. було складено акт, зі змісту якого вбачається, що ним із залученням ФОП Хоміча А.А. при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , було встановлено, що боржник не надав виконавцю для проведення виконавчих дій допуск до квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на 8-мому поверсі 10-ти поверхового будинку.

Згідно з ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження`встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ст.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, приватним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджала вільному доступу державного виконавця до свого житла. Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , та його обов`язок допустити приватного виконавця для проведення виконавчих дій. Акт державного виконавця від 28 травня 2019 року, що підтверджує факт виходу приватного виконавця за адресою Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 3/112, складений в порушення ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» без участі понятих, залучення яких у даному конкретному виправку є обов`язковим, а тому є неприйнятними доказами.

Доказів факту присутності боржника у вказаному жилому приміщенні суду не надано, доказів отримання викликів до приватного виконавця боржником суду також не надано. Відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає приватному виконавцю доступ до даного домоволодіння суд вважає необґрунтованим.

Разом із тим, доданий до подання акт приватного виконавця від 28 травня 2019 року не містить зазначення часу здійснення виходу за адресою місця проживання боржника, що не виключає здійснення такого виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі.

Приватним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника з метою безперешкодного доступу до домоволодіння про дату, час та намір вчиняти виконавчі дії щодо опису майна боржника.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодінні та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11-13, 258-260, 263, 439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 21 червня 2019 року.

Суддя Н.Л.Панас