РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Рівне

Справа № 564/2332/18

Провадження № 22-ц/4815/114/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області в складі судді Левчук В.В. від 29 жовтня 2018 року, проголошеного в 14 год. 54 хв. в м. Костопіль, дата складання повного судового рішення - 29 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, який мотивовано тим, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.04.2012 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 8.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, після ухвалення вказаного рішення змінилось її матеріальне становище та збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, з квітня 2017 року змінився рівень життя, значно зросли ціни, донька ОСОБА_6 закінчила навчання у школі та вступила на навчання до Львівського національного університету ім. Франка, тому значно зросли витрати на її утримання, зокрема на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярського приладдя, витрати на її оздоровлення, щоденний проїзд та проїзд до іншого міста.

Також, вказує, що дитина хворіє та перебуває на "Д" обліку у лікаря-інфекціоніста.

В зв'язку з викладеним ОСОБА_4 просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_5, та встановити їх у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановлено їх у розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення мотивовано тим, що враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів із 750 грн. до 1000 грн. щомісячно, що є співрозмірним із розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликається на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом безпідставно не застосовано норми ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за відсутності доказів неможливості сплати відповідачем аліментів у такому розмірі.

Відповідач не подав відзиву на її позовну заяву та інших документів, у яких вказав би про своє заперечення проти позову, та у судове засідання не з'явився, що свідчить про його згоду з даним позовом.

Крім того, вважає, що оскільки нею було сплачено судовий збір в розмірі 704,8 грн., хоча вона звільнена від його сплати, а судом з відповідача на її користь було стягнуто судовий збір лише в розмірі 352 грн. 40 коп., то решта судового збору їй має бути повернута.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити та повернути сплачений нею судовий збір.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.04.2012 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, та встановлено їх у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Враховуючи вищенаведені обставини, та те, що відповідач заочне рішення у встановленому порядку не оскаржує, а підстави для його скасування в частині визначення розміру аліментів за скаргою позивачки відсутні, апеляційний суд приходить до висновку про залишення його в цій частині без змін.

Доводи ОСОБА_7 про недостатність, визначеного судом, розміру аліментів для гармонійного розвитку дитини в зв'язку із збільшенням витрат на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярського приладдя, на оздоровлення дитини, щоденний проїзд та проїзд до іншого міста, не заслуговують на увагу, оскільки позивачкою належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення її майнового стану та розміру витрат, які вона несе у зв'язку з утриманням дитини та, що є необхідність у стягненні аліментів саме у тому розмірі, який вона просить.

Також, безпідставними є покликання позивачки щодо не застосування судом норм ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів оскільки збільшення державою прожиткового мінімуму на дитину саме по собі не є підставою для зміни розміру стягнутих судом аліментів.

Не подання відповідачем відзиву на позовну заяву не свідчить про визнання ним позову, оскільки це є його процесуальним правом, а не обов'язком.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тобто, позивачка при подачі позовної заяви звільнена від сплати судового збору .

Однак, ОСОБА_4 було сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору.

Суд, у разі задоволення (часткового задоволення) позову повинен був стягнути з відповідача судовий збір на користь Державного бюджету, розмір якого мав бути не менший 704,8грн.

Судом з відповідача на користь позивача було стягнуто судовий збір лише в розмірі 352 грн. 40 коп.

За наведеного, в зв'язку з помилковою сплатою позивачкою судового збору та частковим задоволенням її позову, рішення суду першої інстанції в частині судових витрат підлягає зміні із збільшенням суми стягнутого з відповідача на користь позивачки судового збору до 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року змінити в частині судових витрат, збільшивши суму стягнутого з ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судового збору з 352 грн. 40 коп. до 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.