Ухвала

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 742/4662/15-ц

провадження № 61-13345ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова Людмила Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова Людмила Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовлено в повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2016 року змінено в частині мотивів відмови у позові, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

05 липня 2019 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 з пропуском двадцятиденного строку, встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заяву про поновлення строку на касаційне оскарження мотивовано тим, що 02 березня 2016 року апеляційним судом Чернігівської області було винесено рішення, яким було відмовлено у задоволенні позову. Протягом двадцяти днів вона мала право на оскарження судового рішення. Граничний термін звернення до суду збігав 22 березня 2016 року. Своєчасно звернутися до суду не мала можливості, оскільки з 09 березня 2016 року по 25 березня 2016 року та з 19 листопада 2018 року по 20 листопада 2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого надає виписки із медичної картки. Після одужання, заявниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення по даній справі, проте ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2018 року касаційну скаргу було повернуто заявнику та роз`яснено, що вона має право подати нову редакцію касаційної скарги, надати документи, що підтверджують сплату судового збору та подати клопотання про поновлення пропущеного строку. З огляду на це, заявниця вважає, що має поважні причини пропуску звернення до суду з касаційною скаргою, а збіг тривалого часу після винесення рішення апеляційним судом Чернігівської області пояснюється первинним розглядом Верховним Судом касаційної скарги.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 319 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України 2004 року у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) за яким заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи ту обставину, що касаційну скаргу подано після набрання чинності ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (після 15 грудня 2017 року) приписи пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в даному випадку не застосовуються.

Оскільки касаційна скарга подана після 15 грудня 2017 року, то застосовуються положення частини третьої статті 394 ЦПК України, згідно з якою незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня проголошення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Наведені ОСОБА_1 доводи не можуть вважатися підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки, як вбачається із копії рішення апеляційного суду Чернігівської області, ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4 приймали участь у розгляді справи в апеляційній інстанції.

Також, Верховний Суд не приймає до уваги доводи заявниці стосовно того, що тривалий збіг часу після ухвалення судового рішення апеляційним судом Чернігівської області пояснюється первинним розглядом Верховним Судом касаційної скарги. Оскільки первинним зверненням до Верховного Суду було 27 жовтня 2018 року, з моменту проголошення рішення апеляційним судом Чернігівської області пройшло два роки, яке свідчить про те, що навіть на той час, звернення із касаційною скаргою мало місце після спливу одного року з моменту проголошення суду апеляційної інстанції. На підтвердження пропуску на касаційне оскарження при первинному розгляді касаційної скарги, заявниця надала виписку з медичної картки амбулаторного хворого від 20 листопада 2018 року, яка надана як доказ на поважність пропуску звернення до суду із касаційною скаргою від 05 липня 2019 року

Доводи заявниці про те, що у проміжки часу з 09 березня 2016 року по 25 березня 2016 року та з 19 листопада 2018 року по 20 листопада 2018 року вона знаходилася на амбулаторному лікуванні не можуть вважатися поважними, оскільки заявниця знаходилася на амбулаторному лікуванні, що не передбачає її перебування у лікувальному закладі в умовах стаціонару. Лікування мало перерви, а її перший період розпочався вже після винесення рішення, а другий період розпочався вже після спливу одного року з моменту проголошення суду апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами частини третьої статті 394 ЦПК Українинезалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Касаційна скарга та подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містять посилання на обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, як підставу для відкриття касаційного провадження.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 березня 2016 року , касаційну скаргу на судові рішення подано після спливу більше одного року з дня складення повного тексту указаного судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу після спливу одного року з дня постановлення оскаржуваного судового рішення, наявні правові підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 61-37352 сво18 від 06 лютого 2019 року.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова Людмила Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко