Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участі секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приморський РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Л. Толстого, буд. 7, заінтересована особа: Приморський РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області за місцезнаходженням: м. Одеса, вул. Канатна, 101-в, звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 народився 11 серпня 1960 року в м.Одеса, у період з 1967 по 1977 роки він навчався у середньо-освітній школі №122 м. Одеси, а також після закінчення школи до листопада 1979 року та проживав разом з батьками у м. Одесі. У період з 15 листопада 1979 року до 03 грудня 1981 року проходив строкову військову службу у внутрішніх військах СРСР. Після закінчення строкової військової служби проживав разом з батьками у м. Одесі. У період з 5 листопада 1982 року по 1988 рік навчався в ОДПІ ім. Ушинського на художньо-графічному факультеті.

Після закінчення ВНЗ та по сьогоднішній день заявник офіційно ніде не працював, оскільки є людиною творчою та іноді підробляє художником виконуючи замовлення, за межі України після проголошення незалежності заявник не виїжджав.

18 серпня 1983 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_3. 22 червня 1984 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4. 21 травня 1986 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5. Сини заявника є громадянами України.

Крім того, у 1993 році ОСОБА_1 брав участь у приватизації квартири 28 у м. Одесі по вул. Мечникова, 12.

За твердженнями заявника він мав паспорт громадянина СРСР, в якому було зроблено відмітку про громадянство України з 24 серпня 1991 року, але цей паспорт він втратив у 2018 році. 12.07.2018 року Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області листом за вих. №4941 ОСОБА_1 відмовлено у оформленні паспорту громадянина України, що і стало приводом для звернення до суду.

Заінтересована особа по справі - Приморський РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеські області.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали свою заяву та просили суд встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 11 серпня 1960 року в м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №411257, виданим міським ЗАГС м. Одеси 19 липня 1978 року (а.с. 7), і з того часу постійно проживає в м. Одеса.

Як пояснив у судовому засіданні заявник, у період з 1967 по 1977 роки він навчався у середньо-освітній школі № 122 м. Одеси, а також після закінчення школи до листопада 1979 року та проживав разом з батьками у м. Одесі. У період з 15 листопада 1979 року до 03 грудня 1981 року проходив строкову військову службу у внутрішніх військах СРСР. Після закінчення строкової військової служби проживав разом з батьками за вищевказаною адресою. У період з 5 листопада 1982 року по 1988 рік навчався в ОДПІ ім. Ушинського на художньо-графічному факультеті.

Зазначене у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За твердженнями заявника він мав паспорт громадянина СРСР, в якому було зроблено відмітку про громадянство України з 24 серпня 1991 року, але цей паспорт він втратив у 2018 році. З моменту закінчення ВНЗ та по сьогоднішній день заявник офіційно ніде не працював, оскільки є людиною творчою та іноді підробляє художником виконуючи замовлення, за межі України заявник після проголошення незалежності не виїжджав.

18 серпня 1983 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Івченко) ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 410029, виданим міським ЗАГС м. Черкаси 18 серпня 1983 року, актовий запис №1854 (а.с. 7).

Як вбачається з паспорту ОСОБА_3 вона з 1990 року по 1997 рік була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2002 року зареєстрована у м. Черкаси (Україна).

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 1984 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії III-ЖД № 491019, виданим Центральним відділом ЗАГС м. Одеси 11 вересня 1984 року, актовий запис про народження №920 (а.с. 12).

21 травня 1986 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЖД № 322560, виданим відділом ЗАГС Київського РВК м. Одеси 23 травня 1986 року, актовий запис про народження № 1284 (а.с. 13).

Сини заявника є громадянами України, мають зареєстроване місце проживання у м. Черкаси (Україна), що підтверджується їх паспортами.

Також судом встановлено, що у 1990 році у м. Одеса заявник отримав паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон (а.с. 25).

Крім того, у 1993 році ОСОБА_1 брав участь у приватизації квартири 28 у м. Одесі по вул. Мечникова, 12, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №10-426, виданим 22.04.1993 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів (а.с. 88). При цьому, як вбачається з інформації, наданій до суду КП ЖКС «Порто-Франківський» (лист від 31.10.2018 року вих. №2880/11), ОСОБА_1 був зареєстрований у квартирі 28 у м. Одесі по вул. Мечникова, 12, у період з 14.02.1990 року по 04.07.1997 року.

12.07.2018 року Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області видано довідку, про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_3, за останнім місцем реєстрації: АДРЕСА_1, справді звертався до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, із заявою щодо документування паспортом громадянина України вперше, проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України (а.с. 26).

Також 12.07.2018 року Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області листом за вих. №4941 ОСОБА_1 відмовлено у оформленні паспорту громадянина України (а.с. 27).

Відповідно до довідки №9303 від 23.07.2018 року (а.с. 29) ОСОБА_1 зареєстрований у КУ «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» за адресою: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7, та має посвідчення №9303 про взяття на облік у зазначеній установі, видане 23.07.2018 року (а.с. 28).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником заінтересованої особи не надано суду доказів, які б спростовували доводів заяви ОСОБА_1

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України у певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чі тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливу, встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідне заявнику для отримання громадянства України.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 258, 264, 265, 268, 315-319, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 29.01.2019 року.

Суддя Л.С. Єршова