Справа № 165/2457/18
Провадження № 2/165/93/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру частки учасників спільної сумісної власності на житлову квартиру, -

встановив:

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру частки учасників спільної сумісної власності на житлову квартиру.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 08 лютого 2000 року, виданого приватизаційним відділом Нововолинського управління житлово-комунального господарства Нововолинської міської ради однокімнатна житлова квартира АДРЕСА_1 міста Нововолинська Волинської області, загальною житловою площею 34.0 кв.м. була передана у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Позивач зазначає, що смт. Жовтневе міста Нововолинська Волинської області перейменоване на смт. Благодатне. Крім того позивач зазначає, що у зв'язку з одруженням ОСОБА_5 отримала прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом ДРАЦС Нововолинського місь шго управління юстиції Волинської області 18.04.2012 року, ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим відділом ДРАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 0З.02.2016 року. Позивач посилається на те, що власність чотирьох осіб зареєстрована у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 05.10.2000 року. Позивач посилається на те, що має намір подарувати свою частку власності на квартиру своїй матері, однак для укладення договору дарування необхідно визначити розмір належної їй частки в житловій квартирі, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру не було визначено розміри часток кожного із співвласників. Крім того позивач зазначає, що всі співвласники вважають, що їхні частки квартири є рівними, тобто, що кожному із співвласників належить по 1/4 частині вищезазначеної квартири. Позивач просить визначити, що їй та кожному із решти співвласників: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_2 міста Нововолинська, Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до проведення судового засідання подали до суду письмові заяви, просив справу розглядати у їхній відсутності, позов визнали в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Письмові докази у їх сукупності, які містяться у матеріалах справи суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами у наданих заявах по суті справи, то у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Згідно положень частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначивши способи такого захисту відповідно до частини другої цієї статті.

Згідно з ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи визнання позову відповідачами, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для визначення розміру частки учасників спільної сумісної власності на житлову квартиру, суд позов задовольняє та визначає розмір частки, що належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільній сумісній власності, а саме у квартирі АДРЕСА_3 м.Нововолинська, Волинської області та встановлює, що кожному із співвласників за даною адресою належить по 1/4 частині квартири.

Керуючись ч.4 ст.206, ст.210, ст.ст.263, 264, 265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 355, 368, 370 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити розмір частки, що належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП невідомий, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4) у спільній сумісній власності, а саме у квартирі АДРЕСА_6 та встановити, що кожному із співвласників за даною адресою належить по 1/4 частині квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков