УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 757/4041/18-ц

провадження № 61-48367ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року про забезпечення позову, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_6, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під

час виконання ухвали про забезпечення позову, в межах суми в

розмірі 483 933,94 грн, а також на його грошові кошти, які зберігаються у

будь-яких банківських або фінансових установах, у межах суми в

розмірі 483 933,94 грн, мотивуючи заяву тим, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду та порушити його права.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року заяву задоволено. Накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 483 933,94 грн та на його грошові кошти, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем у банківських або фінансових установах, в межах суми заявлених позовних вимог, а

саме 483 933,94 грн.

Роз'яснено, що ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_6 скасовано та постановлено у цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні цих вимог.

У іншій частині ухвалу залишено без змін.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на постанову Київського апеляційного суду

від 13 грудня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 2, 3, 10 позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня

2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_4, виходив із обґрунтованості наведених заявником доводів для вжиття додаткових заходів забезпечення позову, та вважаючи, що їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно та грошові кошти.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого суду в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_6, виходив із того, що одночасне застосування місцевим судом двох зазначених заходів, призведе до не співмірності вжитих заходів із вимогами та видом забезпечення, а саме - накладенням арешту на майно відповідача у подвійному розмірі, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 в частині накладення арешту на грошові кошти у зв'язку з можливістю порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Із оскаржуваної постанови апеляційного суду, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська