Ухвала

28 січня 2019року

м. Київ

справа № 199/6713/14

провадження № 61-44819св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» в інтересах ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року у складі судді Скрипник О. Г. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС МЮУ) НещадимаІ. С., в якій просив: визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Нещадима І. С., на виконання до якого надійшла ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі № 199/6713/14-ц (4с/199/42/17), щодо порушення строків вчинення процесуальної дії, встановлених частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУНещадима І. С., на виконання до якого надійшла ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі № 199/6713/14-ц (4с/199/42/17), в частині недотримання законодавчих строків щодо направлення на його адресу повідомлення № 55792986/20.1/10 датованого «13.02.2018»; визнати неправомірним рішення головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Нещадима І. С., на виконання до якого надійшла ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі № 199/6713/14-ц (4с/199/42/17), щодо письмового повідомлення 13 лютого 2018 року № 55792986/20.1/10 його про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУНещадима І. С. негайно прийняти до виконання ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі № 199/6713/14-ц (4с/199/42/17) і у триденний строк з моменту отримання цієї ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82 за його місцем проживання - 49082, місто Дніпро, вулиця Передова, 617; зобов'язати головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУНещадима І. С. впродовж п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали повідомити суд і його про виконання ухвали рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення; стягнути з ВПВР ДДВС МЮУсудовий збір за розгляд справи; стягнути з ВПВР ДДВС МЮУна його користь судові витрати, пов'язані з явкою до суду в порядку статті 138 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590, як компенсацію за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою до суду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 06 грудня 2018 року, скаргу задоволено частково. Визнано неправомірним рішення головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Нещадима І. С. з виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 199/6713/14-ц (4с/199/42/17) щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання. Зобов'язано головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ НещадимаІ. С. вчинити дії з виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 199/6713/14-ц ( 4с/199/42/17). Стягнуто з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_4 компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 44,80 грн. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року залишено без змін.

У вересні 2018 року Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав касаційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали справи з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

19 грудня 2018 року справа № 199/6713/14 надійшла до Верховного Суду.

03 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» в інтересах ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій заявник просив закрити касаційне провадження, у зв'язку з тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі. Крім того, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. в аналогічній справі № 199/7250/17 (провадження № 61-27511ск18) відмовив у відкритті касаційного провадження з підстав її малозначності.

Заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням категорії справи та положень пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України підстав вважати цю справу малозначною в силу закону немає.

Справа не визнана судом малозначною і за критеріями пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, оскільки не відноситься до справ незначної складності.

За відсутності підстав, передбачених частиною шостою статті 19 ЦПК України для визнання справи малозначною, відсутні підстави вважати, що касаційне провадження відкрито помилково.

Доводи заявника про те, що Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. в аналогічній справі № 199/7250/17 (провадження № 61-27511ск18) відмовив у відкритті касаційного провадження з підстав її малозначності, є необґрунтованими, оскільки в цій справі заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Нещадима І. С. та зобов'язання вчинити певні дії, а предметом позову у справі № 199/7250/17 (провадження № 61-27511ск18) було стягнення з відповідачів на користь позивача пені, майнової шкоди, інфляційних втрат, 3 % річних та відшкодування моральної шкоди, ціна позову у справі не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому вказана справ справа є малозначною в силу своїх властивостей, в якій суд дослідив і взяв до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Керуючись частиною шостою статті 19, статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити Громадській організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» в інтересах ОСОБА_4 в задоволенні заяви про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов