Справа № 445/765/19
провадження № 2/445/362/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка доводилася мачухою його батька - ОСОБА_3 Дід позивача ОСОБА_4 вдруге одружився із ОСОБА_5 , після чого останній було присвоєно прізвище ОСОБА_6 . Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його дід ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2019 року встановлено факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 28.12.2000 року по 14.02.2007 року. Зазначає, ОСОБА_2 заповіту не склала, він є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті, оскільки спадкоємці за законом попередніх черг відсутні. Однак, через відсутність оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки, що входять до складу спадщини, він не може оформити спадкові права через нотаріальну контору, а тому звернувся за захистом свого спадкового права до суду.

Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , який доводився чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2019 року, що набрало законної сили 28.10.2019 року, встановлено факт того, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 28.12.2000 року по 14.02.2007 року.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , та спадщину фактично прийняв.

Згдіно копії державного акта серії № ЛВ № 041263, ОСОБА_5 , згідно розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 23 жовтня 2002 року № 505, вказана власником земельної ділянки площею 1.0813 га., яка розташована на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії державного акта серії № ЛВ № 041286, ОСОБА_5 , згідно розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 23 жовтня 2002 року № 505, вказана власником земельної ділянки площею 0.6894 га., яка розташована на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як встановлено судом з матеріалів справи, а також із рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01.11.2018 року, яке набрало законної сили 01.12.2018 року, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить земельна ділянка площею 1,0813 га. та земельна ділянка площею 0,6894 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої ОСОБА_7 , як спадкоємець за законом четвертої черги, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1264, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 1,0813 га, згідно державного акту серії ЛВ №041263, та на земельну ділянку площею 0,6894 га, згідно державного акту серії ЛВ №041286, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13.12.2019.

Суддя П. В. Пилип`як