Номер провадження: 22-ц/813/7010/19
Номер справи місцевого суду: 520/3777/18
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

02.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексія Миколайовича, Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець О.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рогатін Владислав Олексійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чернишева Наталія Георгіївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію право власності, знесення самочинно збудованих двоповерхових будівель, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1, що дії в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, знесення самочинно збудованих багатоповерхових будинків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в ході перевірки було встановлено, що на підставі рішення Народного суду м. Одеси від 26.12.1975 року було визнано право власності на 31/50 частку житлового будинку, який в цілому складається з житлова площа - 19,1кв.м., загальна площа - 38,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 , та 19/50 частки цього будинку за ОСОБА_6 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 13.09.2016року за реєстровим №3-545, ОСОБА_7 перейшло у спадок 31/50 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною контролю 04.08.2010 року за реєстровим №5-1669, ОСОБА_8 перейшло у спадок 19/50 часток зазначено будинку. В подальшому ОСОБА_7 на підставі договору дарування було передано ОСОБА_4 безоплатно 31/50 частку вищезазначеного будинку, у звязку з чим та на підставі висновку щодо технічної можливості виділу в окрему одиницю об`єкту нерухомого майна - садибний (індивідуальний) житловий, державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар О.М.,внесено зміни у право власності на об`єкт нерухомого майна та зареєстровано за ОСОБА_4 1/1 частки власності на житловий будинок. В подальшому Ѕ частка даного будинку була відчужена ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2017 року, та на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2017 року було відчужено Ѕ частку будинку ОСОБА_2 .. Проте, в подальшому зазначені частки вищевказаного будинку на підставі договорів купівлі-продажу були відчужені ОСОБА_9 , у зв`язку із чим на момент звернення до суду із позовною заявою, ОСОБА_10 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач стверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2554 від 21.06.2017 року та № 2545 від 2106.2017 року шляхом продажу ОСОБА_8 набули у власність по 1/2 частин житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В зареєстровано поділ нерухомого майна, в результаті якого зареєстровано спільну часткову власність по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач вказує на те, що в процесі поділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,3кв.м., утворилось три нових об`єкти загальною площею 99 кв.м. ( АДРЕСА_1 ), 104.8 АДРЕСА_2 .м. (вул АДРЕСА_3 Костанді,77А) та 106,2 кв.м. (вул.Костанді, 77Б). Разом з тим, як зазначає прокурор, згідно інформації, наданої Департаментом комунальної власності Одеської міської ради рішення щодо передачі у власність чи користування земельних ділянок, за адресою: АДРЕСА_4 , Одеською міською радою не приймались, звернення щодо оформлення землекористування за вказаною адресою до Департаменту не надходили. Окрім того, відсутні відомості щодо звернення за реєстрацією дозвільної документації на вищезазначені об`єкти будівництва.

Прокурор стверджує, що на земельних ділянках, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , розташовані об`єкти незавершеного будівництва - три двоповерхові котеджі, і на момент перевірки на вищевказаних земельних ділянках велись будівельні роботи. Позивач посилається на те, що державним інспектором було видано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 приписи щодо усунення порушення земельного законодавства, а саме оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 та 77Б. у 30 денний термін з дня отримання припису. Крім того, в Управлінні відсутні будь-які відомості щодо звернення за одержанням права на виконання будівельних робіт за вказаною адресою. Враховуючи викладене, прокурор вважає, що оскільки забудовник ОСОБА_2 не тільки не виконав приписи Управління ДАБК ОМР щодо приведення у первісний стан об`єкту самочинного будівництва, а навпаки вжив заходи щодо незаконної реєстрації права власності на новостворений самочинний об`єкт будівництва, є всі підстави для знесення цього об`єкта самочинного будівництва.

Також, прокурор стверджує, що вказаний самочинно побудований ОСОБА_2 об`єкт знаходиться на земельній ділянці, яка йому не належить, а перебуває у власності територіальної громади м. Одеси. З посиланням на те, що записи про реєстрацію права власності на житлові будинки у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно містять недостовірні відомості про наявність права власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, прокурор вважає, що вони підлягають скасуванню за рішенням суду, як і реєстрація права власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, а договори купівлі-продажу повинні бути визнані недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року вирішено позовні вимоги Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задовольнити частково, вирішено скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 ; на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про внесення змін до права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 ; визнати недійсними договори купівлі-продажу від 12.08.2017 року зареєстрований в реєстрі за №1238, від 12.08.2017 року зареєстрований в реєстрі за №1234; від 16.08.2017 року зареєстрований в реєстрі за №1259; зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудовані двоповерхові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; та стягнути відповідачів витрати по сплаті судового збору. В решті позовних вимог вирішено відмовити (т.3, а.с.65-91).

24 липня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищезазначене рішення, в які апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуваним рішенням було незаконно позбавлено апелянта права власності на житлові будинки, оскільки вони були набуті апелянтом у відповідності до вимог діючого законодавства та зовсім не взято судом до уваги та не надано належної оцінки жодним із доводів проти задоволення зазначеного позову, котрі були надані сторонами до суду першої інстанції. Крім того, апелянт зазначає, що в позивача відсутнє право на звернення із зазначеним позовом до суду, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності та відповідно право на звернення із зазначеними позовними вимогами мають право відповідні органи місцевого самоврядування. Також апелянт зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що під час проведення зазначеної в позовній заяві перевірки відсутні дані про проведення фото-, відео фіксації виконання таких робіт. Крім того, апелянт також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку із тим, шо копію оскаржуваного рішення апелянтом на момент звернення до суду із апеляційною скаргою отримано не було (т.3, 117-130).

31 липня 2019 року до суду надійшло клопотання заступника прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Д.В. Пунтуса, в якої він просив відмовити в відкритті апеляційного провадженням в зв`язку з зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було ухвалено 10.12.2018 року (т.3, а.с.65-91), апеляційну скаргу подано до суду 24.07.2019 року (т.3, а.с. 117-130), тому апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Проте, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що апелянт просить суд поновити пропущений строк, зазначаючи, що копію оскаржуваного рішення на момент подання апеляційної скарги отримано не було. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості стосовно отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення, оскільки в матеріалах справи міститься лише супровідний лист суду (т.3, а.с. 92-93). Таким чином, є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Право доступу до суду апеляційної інстанції, у тому числі для перевірки рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2018 року, є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, гарантованого Європейською конвенцією з прав людини з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Відповідно клопотання про поновлення строку задовольняється. При цьому посилання заступника прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Д.В. Пунтуса на необхідність відмови у відкритті провадження не можуть бути прийняте апеляційним судом, оскільки така підстава як оскарження рішення суду відсутня в ст. 358 ЦПК України. При цьому особа раніше не зверталась з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, а тому підстави для визнання її дій зловживанням на цієї стадії провадження відсутні.

Апелянтом відповідно до п. 6 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексія Миколайовича, Державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець О.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рогатін Владислав Олексійович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Чернишева Наталія Георгіївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію право власності, знесення самочинно збудованих двоповерхових будівель.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк