Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2513/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 47 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/2513/15-ц за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , за участю третьої особи - Державного підприємства «Житомирський військовий лісгосп», про витребування земельних ділянок із незаконного володіння

за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2019 року, яке ухвалено суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року заступник прокурора Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави, на обґрунтування якого зазначив, що на підставі розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року у порушення вимог ст.ст. 32, 57 Лісового кодексу України, ст.ст. 20,84,118,122,149 Земельного кодексу України, незаконно передано у приватну власність 78 громадянам земельні ділянки загальною площею 10,2577 га для ведення садівництва, які перебували у постійному користуванні ДП «Житомирський військовий лісгосп» на території Тетерівської сільської ради Житомирської області без вилучення земель лісогосподарського призначення у постійного лісокористувача у встановленому законом порядку.

З метою повернення земельних ділянок до державної власності органами прокуратури пред`явлено позов про визнання недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок до земель ДП «Житомирський військовий лісгосп».

Під час розгляду даної справи №278/1283/14-ц було встановлено, що після отримання державних актів на землю, 41 громадянин на підставі цивільно-правових угод відчужили належні їм на праві власності земельні ділянки на користь відповідачів у даній справі.

З урахуванням тієї обставини, що вказані розпорядження та видані на їх підставі державні акти про право власності на земельні ділянки, підлягають скасуванню, то попередні власники не вправі були відчужувати земельні ділянки відповідачам.

Таким чином, у зв`язку з тим, що земельні ділянки вибули з державної власності не з волі власника та без згоди постійного лісокористувача, прокурор, з урахуванням положень ст.ст.387, 388 ЦК України, просив витребувати із незаконного володіння земельні ділянки за наступними кадастровими номерами від:

ОСОБА_1 : кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0928, :01:000:0929,

ОСОБА_2 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0915,

ОСОБА_3 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0872,

ОСОБА_4 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0866, :01:000:1122,

ОСОБА_5 : кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0867,

ОСОБА_6 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0850, :01:000:0851 та :01:000:0852,

ОСОБА_7 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0900,

ОСОБА_9 : кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0904

ОСОБА_10 : кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0903, :01:000:0901,

ОСОБА_11 : кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0869,

ОСОБА_13 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0857,

ОСОБА_14 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0905,

ОСОБА_15 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0875,

ОСОБА_16 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0918,

ОСОБА_17 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0873,

ОСОБА_37 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0877,

ОСОБА_18 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0902,

ОСОБА_12 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0930,

ОСОБА_19 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0931,

ОСОБА_20 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0854, :01:000:0855,

ОСОБА_21 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0917,

ОСОБА_22 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0874,

ОСОБА_23 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0881,

ОСОБА_24 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0882,

ОСОБА_25 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0843,

ОСОБА_11 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0870,

ОСОБА_27 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0925,

ОСОБА_28 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0876,

ОСОБА_29 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0856,

ОСОБА_39 ОСОБА_40 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0913,

ОСОБА_31 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0914,

ОСОБА_32 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0879,

ОСОБА_33 , ОСОБА_38 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0878, яка перебуває у спільній частковій власності,

ОСОБА_26 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:1123 (після придбання у власність земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:0865 здійснено її поділ на дві земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:000:1122 та :01:000:1123);

ОСОБА_34 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0853,

ОСОБА_35 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0861,

ОСОБА_36 : кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0906 та передати вказані земельні ділянки ДП «Житомирський військовий лісгосп».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2019 року у задоволенні позову заступника прокурора Житомирської області про витребування земельних ділянок із незаконного володіння відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми ст. 57 ЛК України, ст. 20 ЗК України, які передбачають, що порушення порядку та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Отже, враховуючи ті обставини, що розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року та видані на їх підставі державні акти про право власності на земельні ділянки, підлягають скасуванню, то попередні власники не вправі були відчужувати земельні ділянки відповідачам. Також суд не надав належної оцінки висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.01.2018 р., яка була проведена у справі № 278/1283/14-ц, за змістом якої підтверджено факт накладання спірних земельних ділянок на земельну ділянку лісового фонду площею 219,56 га відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою переданою у користування ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат». Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову прокурора.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів адвокат Сіра А.В. просила апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив заступнику прокурора у задоволенні позову через недоведеність заявлених вимог. При цьому зазначає, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2016 року у цивільній справі № 278/1283/14-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок до земель ДП «Житомирський військовий лісгосп» відмовлено в повному обсязі, а тому відсутні підстави для витребування спірних земельних ділянок у відповідачів згідно положень ст. ст. 387, 388 ЦК України.

В судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_36 , представник відповідачів - адвокат Сіра А.В. та представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Перегуда А.П. просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин. Про дату час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд, з урахуванням судових рішень у цивільній справі №278/1283/14, дійшов висновку про відсутність підстав для витребування у відповідачів на користь третьої особи спірних земельних ділянок, оскільки прокурор не довів під час розгляду справи наявність підстав які б підвереджували, що земельні ділянки, незаконно, без відповідної правової підстави перейшли у власність фізичних осіб та вибули з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації № 1069 від 23 листопада 2010 року надано громадянам, які зазначені у списку в додатку до розпорядження, дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,12 га, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Розпорядженням першого заступника голови вказаної адміністрації № 83 від 4 лютого 2011 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення громадянам, які зазначені у списку в додатку до розпорядження, земельних ділянок площею по 0,12 га у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та для цих цілей передано у власність земельні ділянки.

В подальшому, зазначені у списку особи в додатку до розпорядження, одержали державні акти на право власності на земельні ділянки та частина власників відчужила належні їм ділянки відповідачам у даній справі.

У березні 2014 року прокурор, діючи в інтересах держави, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року «Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради», №83 від 04.02.2011 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради», державні акти на права власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію, зобов`язавши відповідачів повернути спірні земельні ділянки до земель ДП «Житомирський військовий лісгосп».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2016 року у справі №278/1283/14, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року, в задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок відмовлено в повному обсязі.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1. ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У п.п. 21,22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» дано роз`яснення про те, що спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК.

У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Звертаючись з позовом до суду, прокурор на обґрунтування позовних вимог послався на те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель, що були надані ДП «Житомирський військовий лісгосп» та вибули з державної власності не з волі власника та без згоди постійного лісокористувача, а тому мають бути витребувані із незаконного володіння фізичних осіб та передані ДП «Житомирський військовий лісгосп» на підставі вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України. При цьому прокурор доводив незаконність розпоряджень та держаних актів, які стали підставою для послідуючого відчуження спірних земельних ділянок відповідачам.

Разом з тим, під час розгляду справи №278/1283/14 було досліджено питання правомірності прийняття розпоряджень головою Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року та встановлено, що достатніх законних підстав для визнання протиправними зазначених розпоряджень, державних актів на права власності на земельні ділянки та витребування у відповідачів земельних ділянок не має.

Тобто судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено факт правомірності набуття особами права власності на спірні земельні ділянки на підставі вищевказаних розпоряджень, яке в силу положень ст.82 ЦПК України має преюдиційне значення.

Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки були придбані відповідачами у осіб, які отримали державні акти на підставі розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації №1069 від 23.11.2010 року та №83 від 04.02.2011 року, незаконність набуття права власності яких на спірні земельні ділянки у встановленому законом порядку судом не встановлена (ст.328 ЦК України), останні відповідно до положень ст.ст.317, 319 ЦК мали право на відчуження даного майна, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для витребування у відповідачів на користь третьої особи спірних земельних ділянок.

При цьому суд врахував, що прокурор не довів під час розгляду справи наявність підстав, які б підвереджували, що земельні ділянки, незаконно, без відповідної правової підстави перейшли у власність фізичних осіб та вибули з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання судом належної оцінки висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.01.2018 р., яка була проведена у справі № 278/1283/14-ц, за змістом якої підтверджено факт накладання спірних земельних ділянок на земельну ділянку лісового фонду площею 219,56 га відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою переданою у користування ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат» є безпідставними, оскільки даний висновок прокурором до матеріалів справи в якості доказу не долучався та судом не досліджувався.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність ухваленого рішення не впливають.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий Судді