Справа № 300/477/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Воловецького районного суду від 13 червня 2019 року (у складі судді Софілканич О.А.) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у червні 2019 р.

Просив визнати недійсним придбання ОСОБА_1 нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні справи про банкрутство, а саме - нежитлових будівель загальною площею 710,68 кв. м, розташованих за адресою: Воловецький район, с. Верхні Ворота: літ. «А» - адміністративний будинок загальною площею 210,06 кв. м, літ. «К» - пилорама стрічкова загальною площею 84,40 кв.м., літ. «М» - пилорама РД-63 загальною площею 227,25 кв. м, літ. «Т» - цех деревообробки загальною площею 112,09 кв. м, літ. «О» - конюшня загальною площею 29,81 кв. м, літ. «П» - склад загальною площею 42,57 кв. м, літ. «В» -вбиральня загальною площею 4,5 кв. м, що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,7488 га (кадастровий номер :02:003:0001).

Разом із позовом ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Обґрунтував тим, що є титульним володільцем комплексу первинної обробки деревини в урочищі «Славки» у с. Верхні Ворота Воловецького району, який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,7488 га, кадастровий номер :02:003:0001, і вважає, що його право підлягає захисту.

Указує, що незаконний продаж спірного майна призведе до повного зупинення господарської діяльності, звільнення працівників і завдасть істотної майнової шкоди охоронюваним законом інтересам позивача так і інтересам його працівників.

Ухвалою судді Воловецького районного суду від 13 червня 2019 р. заяву задоволено: накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 710,68 кв. м, розташовані за адресою: Воловецький район, с. Верхні Ворота: літ. «А» - адміністративний будинок, загальною площею 210,06 кв. м, літ. «К» - пилорама стрічкова, загальною площею 84,40 кв. м, літ. «М» - пилорама РД-63, загальною площею 227,25 кв. м, літ. «Т» - цех деревообробки, загальною площею 112,09 кв. м, літ. «О» - конюшня, загальною площею 29,81 кв. м, літ. «П» - склад, загальною площею 42,57 кв. м, літ. «В» - вбиральня, загальною площею 4,5 кв. м, що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,7488 га (кадастровий номер :02:003:0001) та належать ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу для розгляду до господарського суду Закарпатської області за встановленою підсудністю. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- ОСОБА_1 став переможцем аукціону з продажу майна Державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» у вигляді цілісного майнового комплексу;

-питання про визнання результатів аукціону недійсним має розглядатися у межах провадження у справі банкрутство;

-судом першої інстанції порушено правила підсудності, не з`ясовано дані про особу відповідача, а також вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» указує, що оскаржуваною ухвалою порушено правила підсудності.

Суд констатував, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог, відтак визнав заяву обґрунтованою.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам процесуального права.

Фактично ухвала суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 з підстав непідсудності справи загальним судам, тобто така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що судом першої інстанції порушено правила підсудності через те, що в господарському суді Закарпатської області розглядається справа про банкрутство ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств», а відтак суд першої інстанції не мав процесуальних підстав для розгляду заяви про забезпечення позову за правилами цивільної юрисдикції.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Порядок подання заяви про забезпечення позову передбачений статтею 152 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із урахуванням особливостей мети забезпечення позову, вказані заходи забезпечення позову не перешкоджають подальшому провадженню в справі та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 353 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена з підстав порушення підсудності.

Аналіз указаної норми процесуального права говорить про те, що оскарженню із підстав порушення підсудності підлягає саме ухвала про відкриття провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала судді Воловецького районного суду від 03 липня 2019 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі ОСОБА_1 не оскаржувалася (а.с.12).

Таким чином, з огляду на підстави, мету, суть забезпечення позову, а також визначений порядок подання заяви про забезпечення позову, відповідна ухвала суду про забезпечення позову не може бути оскаржена з підстав порушення судами правил юрисдикції окремо від рішення суду в цій справі, ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

Отже, ЦПК України не передбачено можливості оскаржити ухвалу про забезпечення позову з підстав порушення правил юрисдикції.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в своїй ухвалі від 04 лютого 2019 року у справі № 658/2197/18.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки стосуються виключно порушення судом першої інстанції правил юрисдикційної підсудності справи, однак не містять жодних доводів по суті поданої заяви про забезпечення позову та відповідного судового рішення.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу судді Воловецького районного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Судді