Головуючий у І інстанції Коренюк А.М.
Провадження № 22-ц/824/8194/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенніКиївського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою, в якій, доповнивши вимоги скарги вимогою від 06 березня 2019 року, просив зобов`язати приватного виконавця Мілоцького О.Л. скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 грудня 2018 року; визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна, проведену ТОВ «Експертна служба України» 27 грудня 2018 року та зобов`язати приватного виконавця Мілоцького О.Л. відмінити реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

Обґрунтовуючи вимоги, скаржник посилався на те, що приватним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 26 грудня 2018 року проведено опис та накладено арешт на належне йому майно - квартиру АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 18 грудня 2013 року про стягнення з нього, як боржника, на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 2 059 182 грн. 94 коп. та судового збору в розмірі3 441 грн. 00 коп., всьогона суму 2 062 263 грн. 94 коп., зважаючи на те, що квартира перебуває в іпотеціОСОБА_3 , як іпотекодержателя, на підставі іпотечного договору від 22 грудня 2009 року, і останній має переважне право на задоволення своїх вимог в силу вказівки закону. Крім того, опис квартири здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , як власника квартири, в зв`язку із чим накладений приватним виконавцем арештмає бути скасований.

Також заявник у скарзі посилався на те, щоналежна йому квартира оцінена з порушенням встановленої законом процедури оцінки ТОВ «Експертна служба України», в зв`язку із чим він не погоджується з експертним висновком про оцінку квартири та просить суд про його скасування.

В доповненнях до скарги ОСОБА_1 посилався на те, що 05 березня 2019 року він отримав лист ДП «Сетам» щодо реалізації належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 шляхом проведення електронних торгів, в зв`язку із чим заявник просив зобов`язати приватного виконавця Мілоцького О.Л. відмінити реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та зобов`язати приватного виконавця Мілоцького О.Л. скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 грудня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Приватний виконавець Мілоцький О.Л. та представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Гуримський О.В., в апеляційному суді проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечили та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на безпідставність та недоведеність доводів скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/9736/13, виданого 18 грудня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення цього ж суду, яке набрало чинності, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 2 059 182 грн. 94 коп. та судового збору в розмірі 3 441 грн. 00 коп., а всього 2 062 623 грн. 94 коп. Даний факт учасниками процесу не заперечувався.

В межах вищевказаного виконавчого провадженнявідповідно до Закону України «Про виконавче провадження» постановою приватного виконавця Мілоцького О.Л. від 26 грудня 2018 року описано та накладеноарешт на належне боржнику ОСОБА_1 майно - квартиру АДРЕСА_1 ві (а.с.7).

Постановою від 27 грудня 2018 року приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. на підставі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» призначено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експертна служба України», яке має сертифікат оцінювача, виданий 27.01.2017 року за № 41/17 Фондом державного майна України зі строком дії до 18 грудня 2020 року, для надання письмового висновку про оцінку описаного та арештованого майна в порядку проведення зазначених виконавчих дій щодо квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного27 грудня 2018 року ТОВ «Експертна служба України», вартість квартири АДРЕСА_1 визначена на суму6 381 387 грн. 00 коп. (а.с.26-27).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення); виконання рішень, як передбачає ст.2 згаданого Закону, покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Рішення суду є обов'язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що визначеноч.1 ст. 56 Закону України«Про виконавче провадження», та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника відповідно до ч.2 ст. 56вказаного Закону. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону).

Враховуючи те, що приватний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання рішень, дії приватного виконавця по винесенню 26 грудня 2018 року постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 вчинені в порядку, визначеному вищевказаним законом, та спрямовані на забезпечення реального виконання рішення, в зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до скасування вищевказаної постанови приватного виконавця.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду в частині відмови у визнанні недійсним та скасуванні звіту про оцінку майна, складеного 27 грудня 2018 року ТОВ «Експертна служба України», яку було призначено для проведення оцінки нерухомого майна приватним виконавцем постановою від 27 грудня 2018 року, винесеною виконавцем в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, судом в ухвалі правильно зазначено, щооскарження висновку оцінки майна в межах визначеної оцінювачем суми можливе лише в межах процедури розгляду справ позовного провадження, а тому ця вимога заявника не підлягає задоволенню в межах розгляду скарги на дії приватного виконавця.

Рішення суду в частині відмови у скасуванні проведення електронних торгів не є предметом апеляційного оскарження, в зв`язку із чим його законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Предметом скарги ОСОБА_1 є оцінка законності дій приватного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Неправомірні дії - дії, що порушують вимоги закону або інших нормативних актів, здійснюються всупереч праву. Вони являють собою заборонені нормами права форми поведінки суб`єктів права та порушують приписи юридичних норм. Отже, суть протиправності зводиться до об`єктивного порушення закону.

При розгляді справи судом встановлено, що приватний виконавець Мілоцький О.Л. діяв та приймав оскаржувані рішення відповідно до закону та в межах його повноважень, в зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що приватним виконавцем при накладенні арешту на квартиру порушено вимоги Закону України «Про іпотеку», оскільки квартира перебуває в іпотеці, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про іпотеку» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

З матеріалів справи вбачається, що вартість предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 становить 6 381 387,00 грн. (а.с.27), а заборгованість боржника ОСОБА_1 заставодержателю ОСОБА_3 згідно наявної в справі копії договору позики (а.с.9-10) становить 1 495 805,00 грн., тобто вартість предмета застави значно перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, в зв`язку із чим дії приватного виконавця по зверненню стягнення на даний предмет застави, в тому числі, його опис та накладення на нього арешту, вчинені у відповідності з нормами Закону України «Про іпотеку».

Інші доводи апеляційної скарги заявника зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді: