Справа № 439/1562/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
по справі № 439/1562/19
провадження № 2/439/655/19
12 грудня 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -
21.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду, в судове засідання не з`явився повторно, причину своєї неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.
Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , перебувають у шлюбі з 09.02.1996 року, шлюб зареєстровано у Відділі ДРАЦС РС Бродівського РУЮ у Львівській області, про що 09.02.1996 року складено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_2 є батьком: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6, 7).
З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві, вбачається, що відповідач добровільно не дає ніякого матеріального утримання дітям. Вихованням дітей він не цікавиться. Усі витрати на дітей вона проводить вона. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дітей між ними не досягнуто.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави 768,40 грн. судового збору.
Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН невідомий, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 21.10.2019 року і до досягнення кожним із дітей повноліття.
Звернути до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. Бородійчук