Справа № 520/9588/16
Провадження № 2/522/4568/19
УХВАЛА

13 грудня 2019 року м. Одеси

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Науменка А.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування за рахунок коштів Державного Бюджету України матеріальної та моральної шкоди, включення у трудовий стаж час, протягом якого ОСОБА_1 не працював,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування за рахунок коштів Державного Бюджету України матеріальної та моральної шкоди, включення у трудовий стаж час, протягом якого ОСОБА_1 не працював.

12 грудня 2019 року до канцелярії суду позивачем подано до суду заяву про відвід судді.

Вказана заява мотивована тим, що головуючим порушено норми процесуального права при розгляді справи, у тому числі при розгляді заяви від 24.10.2019 року позивача про внесення до протоколу судового засідання заперечень на текст ухвали суду від 01.10.2019, а також вказав на неможливість об`єктивного розгляду справи в Приморському районному суді м. Одеси, посилаючись на ухвалу судді Бондаря В.Я. Зазначено, що такі обставини викликають сумнів як в неупередженості так і об`єктивності судді Науменка А.В. під час розгляду справи.

В зв`язку з чим, заявив про недовіру до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Ознайомившись з заявою про відвід, заслухавши пояснення учасників процесу, які брали участь у справі, суд вказує, що при розгляді процесуальних питань по збору доказів та поновленні судом процесуального строку для їх подання, представником відповідача не наведено, в чому саме полягає неупередженість та необ`єктивність у головуючого по справі.

Заявником не надано жодного допустимого, належного, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПУ України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думки судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу обставини, на які він посилається у заяві, були відомі раніше строків, визначених ч. 3 ст. 39 ЦПК України, що підтверджується присутністю представника відповідача у судових засіданнях при розгляді, вказаних у заяві про відвід, процесуальних питаннях. Також позивачем надавалися коментарі та висловлення позиції при розгляді процесуальних питань по справі.

Тому суд встановлює, що заявник звернувся із заявою про відвід з пропущенням процесуального строку.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Заяв про поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про відвід позивачем не подано.

Враховуючи положення ст. 126-127 ЦПК України суд приходить до висновку, про залишення без розгляду заяви про відвід.

Керуючись, ст ст. 36, 39, 126-127, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача Афанасьєва про відвід судді Науменка А.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України про відшкодування за рахунок коштів Державного Бюджету України матеріальної та моральної шкоди, включення у трудовий стаж час, протягом якого ОСОБА_1 не працював - залишити без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Науменко