УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

30 січня 2019 року місто Володимир-Волинський

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк) до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Разом із позовом позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 23 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У звязку із неявкою відповідача судові засідання, які були призначені на 06 та 27 грудня 2018 року, а також на 10 січня 2019 року, відкладалися. Відповідач належним чином повідомлений був повідомлений про розгляд справи в суді, про що свідчить його розписка про отримання судового виклику.

Однак в порядку ст.280 ЦПК України в даній справі суд заочне рішення не ухвалює, оскільки цьому існують обєктивні перешкоди.

Так, судом встановлено, що до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 05 вересня 2012 року станом на 02 жовтня 2018 року, яким повністю не підтверджується сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, відсутній її чіткий розрахунок, зокрема, заборгованість за кредитом, процентами, пенею чи комісією, періоди їх нарахування.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості позивачем в позовній заяві вказано, що загальна сума заборгованості складає 14412 грн. 56 коп., яка складається з 4898 грн. 78 коп. відсотків за користуванням кредитом, 9317 грн. 62 коп. пені, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 662 грн. 50 коп. штрафу (процентна складова), що разом за елементарними математичними розрахунками становить 15378 грн. 90 коп., і заявленому позову та доданому розрахунку заборгованості боржника не відповідає. Разом з тим, поданий позивачем розрахунок заборгованості взагалі не відповідає позовним вимогам банку.

Відтак ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 січня 2019 року про витребування доказів зобовязано позивача до 30 січня 2019 року надати суду повний розрахунок боргу ОСОБА_1 по кредитному договору б/н від 05 вересня 2012 року, зокрема, зазначивши у ньому складові заборгованості з відображенням всіх періодів проплат та нарахувань.

Цією ж ухвалою суду від 10 січня 2019 року позивачу роз`яснено наслідки її невиконання, зокрема можливість залишення позову без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

24 січня 2019 року електронною поштою в адресу суду надійшло повідомлення позивача № 12645-ВБ від 24 січня 2019 року про отримання ним ухвали від 10 січня 2019 року, а також наміру в майбутньому уточнити позов.

Проте станом на 30 січня 2019 року інших заяв від позивача до суду не надходило, позовна заява ним уточнена не була, витребувані судом докази у справі позивач не подав та про причини їх неподання суд не повідомив.

На підставі ч.ч. 1-3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обовязковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За приписами ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, принцип змагальності сторін означає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 83 ЦПК України обовязок подання доказів покладено на сторони.

Частиною 10 статті 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

За таких обставин, оскільки АТ КБ «Приватбанк» не повідомивши суд про поважність причин не подав витребуваний судом доказ, а саме розрахунок боргу заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору б/н від 05 вересня 2012 року, а наявний наданий раніше позивачем розрахунок є незрозумілим, суд позбавлений можливості визначити правильність зазначеного розміру позовних вимог і провести розрахунок суми заборгованості самостійно.

Крім цього, самостійне визначення судом розміру позовних вимог виходять за межі його компетенції, оскільки суд має перевірити доводи сторін та дослідити надані ними докази, і на підставі цього зробити висновки, а не самостійно зясовувати чи перевіряти дані, про які сторони не повідомляли і на які не посилалися в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Також, визначення судом самостійно суми заборгованості, за відсутності посилань сторін про наявність саме такої суми заборгованості, може розцінюватися як вияв упередженості суду, що буде свідчити про незаконність прийнятого рішення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського ОСОБА_2