УХВАЛА

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 462/3353/19

провадження № 61-22161ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргуфізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції Центрального відділення м. Львова, про відшкодування збитків у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього завдані збитки в порядку регресу в розмірі 19 863 грн 36 коп.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року заочне рішення суду першої інстанції змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

10 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року.

В касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 грудня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 .Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 19 863 грн 36 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100= 192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що вказана справа є малозначною, однак судами попередніх інстанцій не враховано практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, а тому просить прийняти до розгляду касаційну скаргу.

Наведені обставини є необґрунтованими. Особа, яка подала касаційну скаргу не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ФОП ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції Центрального відділення м. Львова, про відшкодування збитків в порядку регресу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков