Справа № 686/3665/19
Провадження № 2/686/2340/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019

29 липня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхової компанії «ПЗУ Україна»(ПАТ «СК «ПЗУ Україна»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив стягнути з страхової компанії 77 965,66 грн. матеріальної шкоди та 4 473,28 грн. моральної шкоди, а з ОСОБА_2 195 526,72 грн. моральної шкоди. Підставою для стягнення шкоди є дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ -21061, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 28.10.2017 року, що допустив наїзд на позивача по справі в м.Хмельницькому в напрямку по вул.Профспілковій, неподалік будинку №27 по вул.. Вінницьке шосе, який перетинав проїжджу частину дороги на пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

28 жовтня 2017 року слідчим Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції Гонтарем С.В. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1. ст.286 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання страхового випадку. Будь-якої відповіді про результат розгляду заяви страховою компанією позивачу не представлено.

Під час досудового розслідування було встановлено, що внаслідок наїзду, позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, що підтверджується копією висновку експерта від 18.12.2017 року №1151.

У зв`язку із заподіянням вищевказаних тілесних ушкоджень, 13 березня 2018 року, висновком Хмельницької міжрайонної травматолого-офтальмологічної МСЕК Шеварновському присвоєно другу групу інвалідності з діагнозом загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату.

Внаслідок ДТП позивач поніс витрати на лікування в сумі 31 865,66 грн., що підтверджується копіями доданих квитанцій та медичної документації, з яких 11 500 грн. компенсовано відповідачем ОСОБА_2 Таким чином, витрати на лікування в сумі 20 365,66 грн. підлягають стягненню з страхової компанії. Окрім цього, внаслідок присвоєння позивачу другої групи інвалідності, з страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності, в сумі 57 600 грн.

Позивач заявив моральну шкоду до стягнення в розмірі 200 000 грн. Обгрунтував розмір моральної шкоди фізичним болем внаслідок травм, перенесеними операціями. Внаслідок травми позивач позбавлений більше року змоги нормально жити, прцювати, проводити дозвілля, спілкуватись з оточенням.Відсутня впевненість щодо повного відновлення здоровя.

З врахуванням вимог ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить відшкодувати з страхової компанії моральну шкоду у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, що складає відповідно 5%Х 89 465,66 грн.(31 865,66 грн. НОМЕР_2 грн.)= 4 473,28 грн.

Так як, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована, то відповідно страхового полісу підлягає стягненню з страхової компанії матеріальний збиток.

Разом з тим, моральна шкода заподіяна ОСОБА_2 , становить 20000 грн., з яких лише 4 473,28 грн., підлягають стягненню з страхової компанії, а решта 195 526,72 грн. з ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов заперечили. Вказали, що неадекватна поведінка позивача, зумовлена психічними та поведінковими розладами, його умисні дії,стали причиною дорожньо-транспортної пригоди 28.10.2017 року. ОСОБА_2 здійснював відшкодування матеральних витрат на лікування позивача в загальному розмірі 11500 грн. Ствердили про недотримання позивачем рекомендацій лікаря, що зумовили ускладнення здоров`я. При вирішені справи просили врахувати майновий стан ОСОБА_2 , отримання ним мінімальної заробітної плати, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебування дружини у декретній відпустці. Подали письмовий відзив на позов. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» подали письмовий відзив на позов, де заперечили під ставність заявлених вимог.Вказали про невідповідність поданої заяви про виплату страхового відшкодування ст..35 З.У. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме в заяві не зазначено інформацію про проведені взаєморозрахунки, подані нечитабельні документи в копіях, що не засвідчені в установленому порядку. Розмір заявлених сум не обґрунтовано. Вина страхувальника не доведена рішенням суду. Про виявлені недоліки позивача було повідомлено листами. Представник позивача заперечив факт отримання будь-яких повідомлень від страховика щодо недоліків у зв`язку із звернення про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди 28.10.2017 року за участі автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Представив суду оригінали квитанцій про витрати на лікування для огляду в судовому засіданні. Страхова компанія у письмовому відзиві просила відмовити у задоволені позову за безпідставністю.Уповноваженого представника в судове засідання не направили. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

28 жовтня 2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ -21061, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що допустив наїзд на позивача по справі ОСОБА_4 в м.Хмельницькому, рухаючись в напрямку по вул. Профспілковій, неподалік будинку №27 по вул.. Вінницьке шосе, який перетинав проїжджу частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Дані факти підтверджуються протоколом огляду місця події від 28.10.2017 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та підтверджується висновком експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №1511.

ОСОБА_2 1978 р.н. одружений та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 2009 р.н. та ОСОБА_6 2016 р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та свідоцтвом про шлюб. Працевлаштований в ПП «Екіпаж» з 25.05.2018 року та йому щомісячно нараховується заробітна плата 4200 грн., що підтверджується довідкою про доходи.

ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою до Хмельницької обласної лікарні 28.10.2017 року. Виписаний 27.11.2017 року. Встановлено діагноз: струс головного мозку, закритий перелом середньої третини правого стегна із зміщенням, закритий перелом обох кісток середньої третини правої гомілки із зміщенням фрагментів, травматичний шок 2 ступеня. Проведено оперативне втручання.Призначено лікування:аналгін, димедрол, кетанов, L-лізин, цибок, ессенціале, лефлоцин, лораксон, перевязки, ЛФК.Рекомендовано нагляд травматолога за місцем проживання.Зняти шви через 1 день після виписки.Остеогенон по 2 таб. 2 р/д 3 місяці.Контроль в ХОЛ через 1 місяць.

ОСОБА_4 звертався вХмельницьку обласну лікарню 26.03.2018 року.Виписаний 17.04.2018 року. Діагноз: консолідуючий перелом середньої третини діалізу правої стегнової кістки.Злам металевої пластини. Рекомендовано спостереження у травматолога за місцем проживання. Обмеження фізичного навантаження на н/кінцівку до 3,5 місяців.ЛФК. Масаж.Остеогенон по 2 таб.2 р. на день.Пентоксифілін 1 таб. 2 р н/д.

За довідкою Хмельницької міжрайонної травматолого-офтольмологічної МСЕК 14.05.2018 року ОСОБА_4 встановлено другу групу інвалідності до 1.06.2019 року. Будь-яких доказів на підтвердження покращення стану здоровя ОСОБА_4 не представлено.За твердженням представника позивача інвалідність продовжено.

Внаслідок ДТП позивач поніс витрати на лікування в сумі 31 865,66 грн, що підтверджується копіями квитанцій та медичними документами, з яких 11500 грн. компенсовано ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується останнім.

За інформацією Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру від 12.06.2019 року ОСОБА_4 перебуває на обліку з 30.10.2017 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання галюциногенів. Суїцидальних тенденцій не виявлено.

За інформацією Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 18.06.2019 року підтверджено, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні у закладі з 27.06.2017 року по 17.07.2017 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідо вживання галюциногенів(насіння беладони), гостра інтоксикація». Під час лікування у відділенні суїцидальних тенденцій не виявлено.

За відомостями поліклініки №3 від 19.06.2019 року ОСОБА_4 з 04.12.2017 року по теперішній час перебував під наглядом лікаря травматолога закладу з приводу наслідків політ травми у вигляді закритого перелому с/з правого стегна, синтезованого пластиною з гвинтами та перелому кісток с/з правої гомілки, синтезованого АЗФ. Під час лікування призначено: перевязка стержня, ЛФК, хода на малицях, ротавіт кальціум, остеопро, диклофенак, кальцемін адванс. За період спостереженняі, фактів порушення амбулаторного режиму ОСОБА_4 не встановлено.

За медичною картою ОСОБА_4 мало місце звернення за медичною допомогою у зв`язку з травмою отриманою 28.10.2017 року 04.12.2017 року, 18.12.2017 року, 19.01.2018 року, 14.02.2018 року, 6.03.2018 року, 18.04.2018 року, 04.05.2018 року, 04.06.2018 року, 09.07.2018 року, 11.09.2018 року, 16.11.2018 року, 04.02.2019 року, 22.04.2019 року.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів на підтвердження умислу ОСОБА_4 направленого на заподіяння шкоди собі в судовому засіданні не здобуто. ОСОБА_4 систематично звертався за лікарською допомогою, у зв`язку з травмами отриманими 28.10.2017 року. Причини пошкодження металевої пластини, яка використовувалась при оперуванні травмованої кінцівки, з вини ОСОБА_4 , суду не доведені.

Позивач 5.12.2017 року звернувся до ПрАТ`СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, заявивши суму матеріальної шкоди в розмірі 88 078,78 грн., в т.ч. 30 478 грн. витрати на лікування та 57 600 грн. грошові кошти до відшкодування у зв`язку із присвоєнням другої групи інвалідності.До заяви долучено копію полісу/договору страхування, копія паспорту, копію довідки з місця проживання, копію ідентифікаційного коду, копії виписних епікризів, копію довідки МСЕК про присвоєння другої групи інвалідності, копію форми індивідуальної реабілітації інваліда, копію пенсійного посвідчення, копію довідки з банківськими реквізитами, копію рахунку на оплату пластин, копію чеків, квитанцій на підтвердження витрат на лікування на 21 аркуші. Документи направлялись поштою, з описом вкладення. Копії не були засвідчені в установленому порядку.

Суду не представлено доказів направлення/отримання ОСОБА_4 повідомлення від страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з вказівкою на виявлені недоліки при підготовці заяви про виплату страхового відшкодування, так і повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що на відповідача покладено обов`язок довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, спричинена внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з вини відповідача. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За загальним правилом обовязок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого.

У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв?язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого.

Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.(ст.23 Закону).

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю(ст.26-1 Закону).

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку(ст..26 Закону).

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування(ст.34 Закону).

Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Разом з тим, не доведено належними та допустимими доказами, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що зменшення розміру відшкодування або відмова у відшкодуванні шкоди з врахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках заподіяння шкоди майну, а також особі громадянина, однак у кожному разі підставою до цього може бути груба необережність потерпілого (знаходження в нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху і т.п.), а не проста необачність. Правила цієї норми закону про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної громадянином, залежно від його майнового стану застосовуються у виняткових випадках, коли стягнення шкоди у повному розмірі

неможливе або поставить відповідача в дуже тяжке становище.

На підставі викладеного можна зробити висновок, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи, завдана нею шкода відшкодовується, зокрема, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров`я, життю внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК`ПЗУ Україна», тому з останнього має бути стягнута моральна та матеріальна шкода.

Не заслуговують на увагу доводи, що ДТП відбулася не з вини власника застрахованого автомобіля, вина не підтверджена в установленому порядку, тому відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування, оскільки відповідачем ОСОБА_2 не подано доказів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. За даними лікувальних закладів, медичної карти, виписних епікріз будь-які дії позивачем щодо погрішення свого стану здоровя не здійснювались. Факт будь-яких суїцидальних дій позивача 28.10.2017 року, вплив психічних розладів на поведінку під час дорожньо-транспортної пригоди не доведено.

Внаслідок ДТП позивач поніс витрати на лікування в сумі 31 865,66 грн., що підтверджується копіями доданих квитанцій та медичної документації, з яких 11 500 грн. компенсовано відповідачем ОСОБА_2 Таким чином, витрати на лікування в сумі 20 365,66 грн. підлягають стягненню з страхової компанії, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Окрім цього, внаслідок присвоєння позивачу другої групи інвалідності, з страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності, в сумі 57 600 грн.(3200 грн.(мінімальна заробітна плата на дату страхового випадку)х18). Оскільки у разі встановлення II групи інвалідності встановлюється мінімальний розмір страхового відшкодування 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Загальна сума матеріальної шкоди до стягнення з відповідача складає відповідно 77 965,66 грн.(57600+ 20 365,66 грн.). Розмір моральної шкоди до стягнення із страхової компанії відповідно складає 5% від страхової виплати .(57600+ 20 365,66 грн.+ 11 500 грн.), що становить 4 473,28 грн.

Суд не бере до уваги доводи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» щодо під ставності відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, оскільки вони не аргументовані, суперечать нормам закону та є спробою уникнути відповідальності. Всі заявлені витрати обґрунтовані в позові та доведені копіями квитанцій, оригінали яких оглянуті судом. Страхова компанія не довела суду, що нею вчинялись необхідні дії для здійснення виплати страхового відшкодування.Листування з позивачем після направлення заяви про виплату страхового відшкодування не доведено належними та допустимими доказами.

Загальний розмір моральної шкоди суд оцінює у 50 000 грн., зважаючи на шкоду завдану здоров`ю позивача, фізичному болю та стражданнях у зв`язку з каліцтвом, його характером, ступенем втрати працездатності, необхідність докладення зусиль до нормалізації життєвих зв`язків, налагодженню нормального життєвого ритму позивача. Суд бере до уваги поведінку ОСОБА_2 , що здійснив часткове відшкодування матеріальної шкоди, його доходи, наявність утриманців.

Враховуючи моральну шкоду, що підлягає компенсації страховою компанією, відповідно до ст.1194 ЦК, з ОСОБА_2 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 45 526,72 грн.

Судовий збір підлягає відшкодуванню в порядку передбаченому ст.ст.141,142 ЦПК на користь держави, оскільки позивач як інвалід 2 групи звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,23,1166,1167, 1187,1193,1194 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 45 526,72 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_4 4473,28 грн. на відшкодування моральної шкоди та 77 965,66 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою

Стягнути на користь держави судовий збір з ОСОБА_2 у розмірі 768,40 грн.

Стягнути на користь держави судовий збір з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 1921 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Укрїана», м.Київ, вул..Січових Стрільців,40, код 20782312.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення підготовлено 1 серпня 2019 року.

Суддя: З.А.Чевилюк