Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/824/1275/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У червні2017року ТОВ «Конвалія 2012» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, збільшивши позовні вимоги, просило стягнути з неї на свою користьзаборгованість по орендній платі за проживання в АДРЕСА_1 в розмірі 78 060 грн. 71 коп., яка складається із основного боргу в розмірі 36 561 грн. 00 коп., суми втрат від інфляції в розмірі 10 923 грн. 37 коп. та 3% річних в розмірі 30 576 грн. 34 коп., а також витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право власності ТОВ «Конвалія 2012» на праві приватної власності належить приміщення загальною площею 4132,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

01.11.2014 року між TOB«Конвалія 2012» та ОСОБА_2 був укладений Договір № 332 про оренду ліжко-місць в гуртожитку терміном дії по 31.12.2015 року.

Пунктом 1 Договору було визначено, що Відповідачунадаються 3 ліжко-місця для тимчасового проживання в кім. АДРЕСА_1. Відповідно до п. 3 Договору ціна оренди одного ліжко-місця становить 498,00 грн., таким чином загальна сума оплати трьохліжко-місць за один календарний місяць становить 1 494, 00 грн.

Пунктом 4 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць.

У зв»язку із тим, що ОСОБА_2 з листопада 2014 року ухиляється від виконання своїх обов'язків по оплаті користування ліжко-місцями, станом на 31 січня 2018 року в неї утворилась заборгованість по оплаті за оренду житла у розмірі 36 561,00 грн., яку і просив стягнути з неї на свою користь позивач.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України, посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань, просив стягнути з неї суму втрат від інфляції в розмірі 10 923 грн. 37 коп. та 3% річних в розмірі 30 576 грн. 34 коп., а всього 78 060 грн. 71 коп.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05червня2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Конвалія 2012» борг по оплаті за орендну плату в розмірі 90 468,50 грн., яка складається з суми основного боргу - 40 843,00 грн., суми втрат від інфляції - 12 247,12 грн. та 3% річних - 37 378,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Конвалія 2012» судовий збір у розмірі 1600 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2подалана нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просиларішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про часткове задоволенняпозову та стягнення з неї на користь ТОВ «Конвалія 2012» заборгованості у розмірі 31 381 грн. 00 коп. в рахунок сплати основного боргу. Крім того, відповідачпросила стягнути з позивача понесені нею по справі судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 7 990 грн. 50 коп.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача ТОВ «Конвалія 2012» в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності TOB «Конвалія 2012» на праві приватної власності належить приміщення, загальною площею 4132,8 кв.м., розташоване за адресою:м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, вул. Святоюріївська, 20(а.с.5).

01.11.2014 року між TOB«Конвалія 2012» та ОСОБА_2 був укладений Договір № 332 про оренду ліжко-місць в гуртожитку (а.с.9), відповідно до п. 1 якого ОСОБА_2 надаються 3 ліжко-місця для тимчасового проживання в кім. АДРЕСА_1. Термін дії Договору з 01.11.2014 року по 31.12.2015 року.

Пунктами 3, 4Договору визначено, що ціна оренди одного ліжко-місця становить 498,00 грн. (загальна сума до оплати за три ліжко-місця таким чином становить 1 494,00 грн.); орендна плата вноситься Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 порушила покладені на неї згідно умов договору зобов'язання в частині своєчасного внесення орендної плати за період з січня 2015 року по січень 2018 року, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість в розмірі 36 561,00 грн. (а.с.33). Дані обставини не заперечувалися і відповідачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Цивільні права та обов»язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов"язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно ч. 1 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу Української РСР.

Відповідно до вимог ст. 130 ЖК Української РСР визначено, що порядок користування жилою площею у гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно вимог ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло та самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки судом першої інстанції встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків по внесенню орендної плати, внаслідок чого за договором оренди житла утворилась заборгованість, законним та обґрунтованим є висновок суду про наявність підстав до задоволення позову ТОВ "Конвалія 2012" в частині стягнення заборгованості по орендній платі. Разом з тим, ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції допустив помилку при визначенні розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, невірно витлумачивши розрахунок заборгованості, наданий позивачем. А тому рішення суду в частині стягнення основного боргу за оренду житла підлягає зміні із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі у розмірі 32 343 грн. 00 коп., який підтверджується відповідним розрахунком (а.с.33). При цьому сума боргу - 4 218,00 грн., зазначена у розрахунку станом на 01 січня 2015 року, стягненню не підлягає, оскільки розрахунок не містить відомостей про те, з чого складається дана сума і яким чином вона утворилася, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити правомірність її нарахування позивачем.

Доводи апеляційної скарги про помилковість розрахунку заборгованості, наданого позивачем ТОВ «Конвалія 2012», колегією суддів відхиляються, оскільки відповідачем ОСОБА_2 цей розрахунок спростований не був, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача. Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідач ОСОБА_2 в своїй скарзі просила стягнути з неї заборгованість по орендній платі в розмірі 31 381 грн. 00 коп. (а.с.116), що свідчить про визнання нею позову в цій частині та згоду із наявним в справі розрахунком.

Разом з тим, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми втрат від інфляції в розмірі 12 247,12 грн. та 3% річних в розмірі 37 378,38 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, виходячи з наступного.

Стягуючи вищевказані суми, суд першої інстанції застосував положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак стягнення з відповідача заборгованості за оренду житла не може вважатися простроченням виконання грошового зобов'язанняперед кредитором за користування грошима, в зв'язку із чим положення ч. 2 ст. 625 ЦК України до даної категорії справ не застосовуються, а суд першої інстанції, вирішуючи спір в цій частині, застосував норму матеріального права, яка не підлягала до застосування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з порушенням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що воно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних витрат та 3% річних з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, та зміні - в частині стягнення заборгованості по орендній платі в зв'язку із невідповідністю висновків суду в цій частині обставинам справи (розрахунку заборгованості).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.1 ч.3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п.3ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П. 10 ч. 9 ст. 141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задовольняється частково, а нею по справі понесено судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу, з позивача ТОВ «Конвалія 2012» на користь відповідача підлягають стягненню понесені нею по справі судові витрати, пропорційно до задоволених вимог: судовий збір на суму 360 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 876 грн. 58 коп.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» суми інфляційних витрат в розмірі 12 247 грн. 12 коп. та 3 % річних в розмірі 37 378 грн. 38 коп. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» заборгованості по оплаті за оренду житла у розмірі 90 468 грн. 50 коп. та судового збору у розмірі 1 600 грн. - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла в розмірі 32 343 грн. 00 коп.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 360 грн. 00 коп. тавитрати на правничу допомогу у розмірі 2 876 грн. 58 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: