Справа № 615/1431/19
Провадження № 2/615/496/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

08.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 25.11.2006 року виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №13; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, в зв`язку з чим постійно виникали сварки, які призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Зазначила, що відповідач відноситься до шлюбного життя безвідповідально, у зв`язку з чим з початку 2013 року між ними припинені будь-які шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має ІІІ групу інвалідності та проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні.

Сторони домовилися, що дитина буде і надалі проживати разом із позивачем, яка в свою чергу зобов`язалася повністю утримувати її, займатися вихованням та не забороняти відповідачу приймати участь у житті сина.

Посилаючись на положення ст.180, ч.1 ст.182, ч.1 ст.183 СК України вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, хронічних захворювань не має, на даний час працює, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 23.10.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач позов визнав. Вказав, що підстав для надання часу для примирення не вбачає, оскільки кожен із сторін створив нову сім`ю.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Шарівською сільської радою Валківського району Харківської області, актовий запис №13, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 11.05.2007 року Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №9, батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі.

Згідно довідки виконавчого комітету Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області №687 від 09.09.2019 року, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Як вбачається із довідки КНП «Валківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Валківської районної ради Харківської області від 09.09.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: вроджена вада серця (ДМЖП) стан після операції в 2013 році. Дисметаболічна кардіопатія. Симптоматична епілепсія. Інвалід дитинства ІІІ групи.

Згідно положень ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих доказів та пояснень, сторони тривалий час проживають за різними адресами спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Викладені сторонами обставини, свідчать про те, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 цього Кодексу.

З положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч. 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків утримувати дітей, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відносно якої відповідач має батьківські зобов`язання, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що не позбавляє сторони звернутися до суду в подальшому щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів.

Як вбачається із наданої позивачем квитанції № 0.0..1 від 08.10.2019 року, при подачі позовної заяви нею сплачено суму судового збору в розмірі 768,40 грн. в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу. В частині сплати судового збору щодо стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Оскільки відповідач визнав позов повністю, але вирішити питання позасудовим шляхом не можливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та у відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, як документально підтверджені, розподілити між сторонами в дольовому порядку в рівних частинах, в іншій частині стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 25.11.2006 року Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №13.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.10.2019 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 384,20 грн. та на користь Державного бюджету України в розмірі 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова