ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1078/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 його адвоката

Ходюк К.М., представника ДВС Кифор О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 серпня 2019 року (головуючий суддя Братасюк В.М., повний текст рішення складено 07 вересня 2019 року) у цивільній справі № 607/25112/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Приватного підприємства "Дружба сервіс житло 1", Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України в м. Тернополі про стягнення коштів та відшкодування завданої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про стягнення із ПП "Дружба-сервіс-житло-1" на його користь безпідставно набуті грошові кошти з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1435,00 грн., 3% річних за користування вказаними грошовими коштами у розмірі -17,77 грн., а разом 1452,77 грн.; про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що Тернопільським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з нього на користь ПП "Дружба сервіс житло 1" було безпідставно перераховано кошти в розмірі 1395 грн. на виконання рішення суду у справі №607/18762/14-ц. Це сталося внаслідок неправомірних дій Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби, що підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07.09.2018 року, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М. щодо винесення постанови про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №47456706, визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №47456706. Крім цього вважає, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10000 грн. та просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «Дружба сервіс житло 1» на користь ОСОБА_1 1452,77 гривень.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 1500 гривень завданої моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства «Дружба сервіс житло 1» 704,80 гривень судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що після набрання законної сили ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20.06.2018 р. у справі №607/18762/14-ц 12.07.2018 року, якою визнано дії державного виконавця протиправними, з пенсійної виплати ОСОБА_3 продовжували стягувати кошти. Неправомірна діяльність державного виконавця призвела до заподіяння моральної шкоди позивачу, яка полягає в тому, що він впродовж тривалого часу зазнавав незручностей та переживань, спочатку від зменшення пенсійної виплати у зв`язку з неправомірним стягненням коштів, потім витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю захистити своє порушене право.

В апеляційній скарзі Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області Тернопільського районного ВДВС просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухилявся від виконання судового рішення, передбачав або мав передбачати, що до нього будуть застосовані заходи примусового виконання передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Судове рішення Тернопільського міськрайонного суду було виконане солідарним боржником ОСОБА_4 ще 21.08.2017 року, яка перебуває у сімейних відносинах із позивачем. Всупереч вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржники зобов`язані були повідомити Відділ про виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ГТУЮ у Тернопільській області Тернопільського районного ВДВС відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня 2018 року встановлено факт неправомірної дії, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М. щодо винесення постанови про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №4745670. Дана ухвала є належним доказом неправомірних дій державного виконавця. Неправомірними діями державного виконавця завдано матеріальної шкоди (збитків) позивачу, оскільки з його пенсійної виплати безпідставно стягнуто 1395 грн., а тому між ними наявний причинно-наслідковий зв`язок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу ГТУЮ у Тернопільській області Тернопільського районного ВДВС заперечили, вважають, що стягнута сума на відшкодування моральної шкоди не відповідає ступеню моральних страждань, є надто заниженою.

У судовому засіданні представник відповідача ГТУЮ у Тернопільській області Тернопільського районного ВДВС Кифор О.М. подану апеляційну скаргу підтримала, а апеляційну скаргу позивача заперечила та пояснила, що стягнення на виконання рішення суду проводилося за одним виконавчим листом у двох виконавчих провадженнях. Виконавче провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 було відкрито 13 травня 2015 року та здійснювалося Тернопільським районним ВДВС, а виконавче провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_4 здійснювалося Тернопільським міським ВДВС, а тому їй, що працює у районному відділі ДВС, не було відомо про виконання рішення суду шляхом стягнення боргу у 2017 році із ОСОБА_4 Обов`язок повідомити державного виконавця про виконання судового рішення, згідно ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, покладено на боржників та стягувача. Вважає, що неправомірних дій нею не вчинено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу Тернопільського районного ВДВС слід задовольнити.

Судом встановлено, що 28.01.2015 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користь ПП "Дружба сервіс житло 1" 1204,04 грн. заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території та 243,60 грн. судового збору.

На підставі зазначеного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом 21.04.2015 року було видано виконавчий лист №607/18762/14-ц, який пред`явлений до виконання в Тернопільський міський ВДВС, де здійснювалося стягнення заборгованості із ОСОБА_4 .

На підставі постанови Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області ВП №52672534 від 02.11.2016 року проведено утримання з пенсійної виплати ОСОБА_4 , починаючи з 01.02.2017 року по 31.08.2017 року, а саме: проведення виконавчих дій в сумі - 100 грн.; виконавчий збір в сумі - 144,80 грн.; заборгованість ПП "Дружба сервіс житло 1" - 1448,00 грн.

Постановою начальника відділу ТМ ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 21.08.2017 року постановлено закінчити виконавче провадження №52672534 з примусового виконання виконавчого листа №607/18762/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 21.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користь ПП "Дружба сервіс житло 1" 1204,40 грн. заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території та 243,60 грн. судового збору.

Виконавче провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 було відкрито 13 травня 2015 року та здійснювалося Тернопільським районним ВДВС.

09.02.2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП №47456706 з примусового виконання виконавчого листа №607/18762/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом 21.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в користь ПП "Дружба сервіс житло 1" 1204,40 грн. заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території та 243,60 грн. судового збору.

Листом управління ПФ від 11.05.2018 р. №6777/04 проінформовано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про той факт, що на підставі постанови Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області ВП №52672534 від 02.11.2016 року проведено утримання з пенсійної виплати ОСОБА_4 , починаючи з 01.02.2017 року по 31.08.2017 року, а саме: проведення виконавчих дій в сумі - 100 грн.; виконавчий збір в сумі - 144,80 грн.; заборгованість ПП "Дружба сервіс житло 1" - 1448,00 грн

Листом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 07.05.2018 року №190/77-77 повідомлено ОСОБА_1 про те, що в березні 2018 року першочергово стягнуто з його пенсійної виплати 201,00 грн. на виконавче провадження, в квітні - травні 2018 року щомісячно стягнуто 348,75 грн. загальної суми боргу та 38,75 грн. виконавчого збору. Також проінформовано, що стягнення проведено на підставі Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.02.2018 року ВП №47456707. До листа додана копія зазначеної постанови державного виконавця.

Як вбачається зі звіту про дебетові і кредитові операції по рахунку ПП "Дружба сервіс житло 1", 14.12.2017 року на рахунок ПП "Дружба сервіс житло 1" поступив платіж на суму 1221,68 грн. згідно виконавчого листа №607/18762/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 в користь ПП "Дружба сервіс житло 1" коштів.

Як стверджує представник відповідача ПП "Дружба сервіс житло 1" надміру стягнуту суму в розмірі 1046,25 грн. бухгалтерія підприємства виявила у червні 2018 року, у зв`язку із чим 02.07.2018 року було надіслано листа Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з проханням припинити стягувати кошти на виконання виконавчого листа №607/18762/14-ц, проте 25.07.2018 року на рахунок підприємства знову поступив платіж на суму 348,75 грн.

Як вбачається із виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 01.08.2018 року залишок на рахунку становить 1395 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20.06.2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови, визнано неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М. щодо винесення постанови про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 47456706; визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 47456706.

Дані обставини стверджуються матеріалами справи та не є оспореними в апеляційних скаргах.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до переконання, що між сторонами склалися стосунки, за яких спірні кошти зберігаються у відповідача ПП "Дружба сервіс житло-1" без достатньої правової підстави, а тому вони підлягають стягненню в користь позивача.

Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 1452,77 гривень з Приватного підприємства «Дружба сервіс житло 1» сторони не оскаржують, а відтак рішення у цій частині не переглядається.

Постановляючи рішення про стягнення моральної шкоди в сумі 1500 грн, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставне стягнення коштів в розмірі 1395 грн. на виконання рішення суду у справі №607/18762/14-ц. із пенсії позивача на рахунок стягувача ПП "Дружба сервіс житло 1" сталося внаслідок неправомірних дій державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М., яка не переконавшись у тому, що рішення суду виконане ще у 2017 році, 09.02.2018 року винесла постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 , на підставі якої здійснено стягнення.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає встановленим обставинам у справі, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, що згідно ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За вимогами п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже, обов`язок повідомити виконавця про виконання рішення суду покладено на сторону виконавчого провадження, у тому числі й боржника.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є солідарним боржником із ОСОБА_4 , за рахунок коштів якої Тернопільським міським відділом ДВС у 2017 році було виконано судове рішення, про що ОСОБА_1 було відомо та він у порушення ч. 4 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження не повідомив державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС, яка не знала і не могла знати про виконане рішення іншим органом ДВС, колегія суддів вважає, що протиправна поведінка державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС відсутня, а тому не має підстав вважати факт заподіяння позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на наявність ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 07.09.2018 року, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кифор О.М. щодо винесення постанови про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №47456706, визнано неправомірною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 09.02.2018 року у виконавчому провадженні ВП №47456706, виходячи з наступного.

Встановлено, що підставою оскарження дій державного виконавця у справі, по якій постановлено ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07.09.2018 року, було лише повторне виконання рішення суду, обставини, які стали підставою для повторного стягнення суми на виконання рішення суду, скаржником ОСОБА_1 не заявлялися та вони не були предметом судового розгляду.

Стосовно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 серпня 2019 року в частині стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 1500 гривень завданої моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, як постановлена у малозначній справі.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий -

Судді -