РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15664/19

Провадження № 2/643/5001/19

11.12.2019 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Задорожної А.М.,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження за наявними матеріалами у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього завдані збитки в порядку регресу в розмірі 1000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.2018 в м. Харкові по вул. Сумська, 134, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2107», д.р.н. « НОМЕР_1 » під керуванням відповідача та автомобіля «Мазда 3» д.р.н. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2018 винним у вказаній вище ДТП визнано відповідача та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. За заявою ОСОБА_3 ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило йому суму страхового відшкодування в розмірі 33056,92 грн. та франшизи в розмірі 1000,00 грн., після чого отримало право регресу до винного в ДТП, тобто до відповідача. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, на що остання відшкодувала шкоду в розмірі страхового відшкодування, однак, без врахування розміру франшизи. 14.01.2019 між позивачем та ПрАТ «СК ВУСО» укладено договір про відступлення права вимоги, яким останнє передало позивачу право вимоги за відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування. З метою досудового врегулювання спору 20.01.2019 позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування франшизи, а 29.07.2019 вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу, які залишилися без відповідей. Станом на час звернення до суду із позовом відповідач не виплатив позивачу відшкодування, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 10.08.2018 об 17 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 134, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 » та «Mazda 3» д.н.з. « НОМЕР_2 ». Винним в ДТП визнано водія автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2018 (а.с. 34).

Відповідно до копії договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 16-17), копії повідомлення про настання ДТП (а.с. 18-19), відповіді від Національної Поліції (а.с. 24-26), власником автомобіля «Mazda 3», д.н.з. « НОМЕР_2 », яка була пошкоджена внаслідок ДТП, що сталася 10.08.2018 є ОСОБА_3 , який застрахував свій транспортний засіб у ПрАТ «СК «ВУСО».

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розмір збитків, заподіяних автомобілю «Mazda 3», д.н.з. « НОМЕР_2 », складає 34056,92 грн., що підтверджується копіями розрахунків (а.с. 28-29), копією страхового акту (а.с. 35).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з копією страхового акту та копією платіжного доручення (а.с. 35), ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з копією договору про відступлення права вимоги від 14.01.2019 (а.с. 4-14), акту прийому-передачі (а.с. 14), ПрАТ «СК ВУСО» відступило позивачу права вимоги за укладеними договорами страхування, в тому числі, за договором страхування наземного транспорту, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 24.07.2018, в розмірі 1000,00 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, внаслідок ДТП, яка сталася 10.09.2018 ОСОБА_3 заподіяно матеріальної шкоди, яка становить 34056,92 грн., та була йому відшкодована страховою компанією ПрАТ «СК ВУСО» на підставі договору. В свою чергу, на користь ПрАТ «СК ВУСО» страховиком відповідача, ПАТ «НАСК «ОРАНТА», не відшкодована шкода, яка була заподіяна відповідачем внаслідок скоєння ним ДТП 10.09.2018 у формі франшизи, в розмірі 1000,00 грн., що відповідає діючому законодавству. Розмір заподіяної шкоди, який не відшкодовано страховиком відповідача підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «ВУСО», оскільки останнє після страхової виплати ОСОБА_3 отримало право регресної вимоги до відповідача. На підставі договору відступлення права вимоги до позивача перейшло право вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» до відповідача за шкоду, заподіяну ним ОСОБА_3 внаслідок ДТП.

Відповдіно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу .

Згідно з ч.ч. 1,4,5,6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1168, 1187, 1201 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 264-265, 280 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » в порядку регресу завдані збитки в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » судові витрати на правову допомогу в розмірі 5378,80 грн. (п`ять тисяч триста сімдесят вісім грн. 80 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 », ІПН: НОМЕР_3 , р/р: НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М. Задорожна