Ухвала

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 753/17344/19

провадження № 61-21720ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року

та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

Також у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у вищевказаній справі.

Заява мотивована тим, що з 25 травня 2019 року по даний час

ОСОБА_1 чиняться перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітніми доньками, у зв`язку з чим між нею і дітьми можуть бути втрачені безпосередні емоційні контакти. Відповідач змінює місця проживання дітей, приховує інформацію про них.

Посилаючись на те, що вказані обставини можуть унеможливити або значно утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову у зв`язку з суттєво зміненими обставинами життя дітей, ОСОБА_2 просила суд задовольнити її заяву про забезпечення позову, а саме: зобов`язати

ОСОБА_1 забезпечувати явку неповнолітньої ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Міського центру дитини кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16.00 до 19.30 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) з ОСОБА_2 без присутності ОСОБА_1 за участю фахівця Міського центру дитини без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати постановлення ухвали і до набрання чинності рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечувати явку неповнолітньої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Міського центру дитини кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16.00 до 19.30 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) із ОСОБА_2 без присутності

ОСОБА_1 за участю фахівця Міського центру дитини без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати постановлення ухвали і до набрання чинності рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зустрічі матері з дітьми в кабінеті та за участю фахівця Міського центру дитини будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері ОСОБА_2 з її малолітніми доньками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ця обставина відповідатиме законним інтересам як матері, так і дітей. Крім того, зустріч матері з дітьми в кабінеті та за участю фахівця Міського центру дитини є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідача і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків для останнього.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року скасовано та постановлено нову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечувати явку неповнолітньої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Васильківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Васильківської районної державної адміністрації Київської області кожного понеділка з 15.00 до 17.00 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) з ОСОБА_2 без присутності ОСОБА_1 за участі спеціаліста-психолога Васильківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати ухвалення постанови і до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, виходив з найкращих інтересів дитини та з того, що заходи забезпечення позову будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері з дітьми і це відповідатиме їхнім законним інтересам. Проте, встановивши обов`язок ОСОБА_1 забезпечувати явку неповнолітніх дітей Міського центру дитини кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16.00 до 19.30 год. районний суд не врахував, що місцем постійного проживання дітей на час розгляду справи судом є смт Глеваха Васильківського району Київської області і такий графік зустрічей з урахуванням відстані між місцем проживання дітей і місцем зустрічі, часу необхідного для подолання дороги в обох напрямках призведе до значного і невиправданого фізичного і психологічного навантаження на дітей, що не відповідає інтересам дітей.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

Отже, предметом заявлених позовних вимог є визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову у вищевказаній справі, ОСОБА_2 зазначала, що з 25 травня 2019 року відповідач не дає можливості спілкуватись з малолітніми доньками, що вже призводить до втрати між нею і дітьми безпосередніх емоційних контактів, крім того, вказане може унеможливити або значно утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідками встановлення обов`язку або заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що зустрічі матері з дітьми без присутності ОСОБА_1 за участю психолога без присутності будь-яких інших осіб будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері з дітьми і ця обставина відповідатиме їхнім законним інтересам, що, в свою чергу, може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та щоб не усугубляти розрив між матір`ю та дітьми.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Крім того, встановлено, що малолітні діти відвідують заняття: в сучасній музичній академії «MELODI» (вівторок і п`ятниця з 13.45 до 15.00 год.), у студіях Києво-Святошинського районного центру творчості молоді «Оберіг» (понеділок - п`ятниця з 09.00 до 12.00 год.), у студії бального танцю «Ритми» (вівторок і четвер з 18.00 до 19.00 год.), у вокальні студії «Діамант» (середа з 15.30 до 16.30 год. і п`ятниця з 17.20 до 18.20 год.).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зустрічі матері з дітьми у Васильківському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Васильківської районної державної адміністрації Київської області (вулиця Декабристів, 45, місто Васильків, Київська область, кабінет № 26) кожного понеділка з 15.00 до 17.00 год. без присутності ОСОБА_1 за участю спеціаліста-психолога, вищезазначеного Центру, без присутності будь-яких інших осіб, будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері з дітьми і ця обставина відповідатиме їхнім законним інтересам, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 встановлення таких зустрічей ще й в середу і п`ятницю суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив.

Відновлення відносин та емоційного контакту неповнолітніх дітей з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

Зустрічі матері з дитиною в кабінеті та в присутності кваліфікованого професійного психологає співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідача і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків для останнього.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю та відібрання дітей, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк