Постанова

Іменем України

12 грудня 2019 року

м. Київ

5 серпня 2019 року

м. Ки

справа № 711/5488/18

провадження № 61-14553св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача- ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , Друга Черкаська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Логвина Олександра Олексійовича, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2019 року у складі судді Позарецької С. М. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року у складі колегії суддів Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшли автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , гараж АДРЕСА_2 та грошові вклади із відповідними відсотками та нарахованою компенсацією.

Зазначав, що за час свого життя спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів в рівних частках - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (після зміни прізвища - ОСОБА_4 ). Також, належний йому автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та гараж АДРЕСА_2 заповів в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Також зазначив, що відповідно до заповіту від 01 грудня 2015 року ОСОБА_5 всі належні йому грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у будь - якій банківській установі заповів в рівних частках ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Вказував, що строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки проживав в іншому місті та дізнався про наявність складених заповітів батьком лише в другій половині березня 2018 року, є родичем відповідача, нотаріус розшукав його та повідомив про існування заповітів лише після того, як відповідач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та після пропуску строку для прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2019 року у складі судді Позарецької С. М. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав до суду належних, допустимих доказів того, що з об`єктивних, непереборних істотних труднощів для нього не зміг вчинити дії щодо прийняття у встановлений законом строк спадщини.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2019 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 мав можливість подати відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті батька як спадкоємець, а той факт, що він не знав про наявність заповіту, не позбавляло його права вчинити дії щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

При цьому апеляційний суд вважав, що не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що на момент смерті батька скаржник проживав в іншому місті, а саме у Львові та за родом своєї діяльності постійно перебував у відрядженнях за кордоном та по Україні. Це не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки в проміжках часу між відрядженням та переїздами він мав можливість звернутися і заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є незаконним та таким, що ухвалено помилково.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди першої та апеляційної інстанції не взяли до уваги, що на час смерті батька він проживав в іншому місті, а саме у Львові та за родом своєї діяльності постійно перебував у відрядженнях за кордоном та по Україні, що підтверджується довідкою.

На думку ОСОБА_1 суди не взяли до уваги той факт, що після смерті батька він повністю взяв на себе організацію та проведення поховання.

Стверджує, що ОСОБА_3 повідомила його про те, що батьком був складений заповіт, однак лише на її ім`я, що стало причиною не звернення до нотаріуса з відповідними заявами. Вважає, що відповідач заздалегідь ввела його в оману.

Також, посилається на те, що суди не повно дослідили, чи перевірив нотаріус при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та відповідно чи вчиняв дії для повідомлення ОСОБА_1 про відкриття спадщини, чи здійснював виклик його, як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження покійного батька.

Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У вересні 2019 року ОСОБА_3 подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила, що оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

Посилається на те, що поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати у передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини не було.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуванні судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до заповіту від 16 листопада 2015 року ОСОБА_5 належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів в рівних частках - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 Також, належний йому автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та гараж АДРЕСА_2 заповів у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Також встановлено, що відповідно до заповіту від 1 грудня 2015 року ОСОБА_5 всі належні йому грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у будь якій банківській установі, заповів в рівних частках ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відмовляючи в позові суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскільки він був обізнаний про смерть спадкодавця і, як спадкоємець за законом, знав про відкриття спадщини, отже для прийняття спадщини мав подати нотаріусу відповідну заяву, однак цього протягом шестимісячного строку не зробив.

ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця не проживав з ним, тому на нього поширюються вимоги частини першої статті 1270 ЦК України про необхідність звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив про те, що встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки після смерті свого батька ОСОБА_5 не знав про існування заповіту на його ім`я. Вказані доводи є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 який є сином спадкодавця, відноситься до першої черги спадкоємців, як це передбачає норма ст. 1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди попередніх інстанцій інстанції, правильно дійшли висновку, що підстави на які посилався ОСОБА_1 не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішень судів попередніх інстанцій касаційна скарга не містить.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги про те, що суди першої та апеляційної інстанції надали неправильну оцінку поданим доказам, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Логвина Олександра Олексійовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець І. А. Воробйова Ю. В. Черняк