Номер провадження: 22-ц/813/6591/19
Номер справи місцевого суду: 522/9181/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року у складі судді Свяченої Ю.Б.,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про полагодження пошкодженої спільної суміжної стіни в частині будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стіни у стан, в якому вона існувала до виникнення тріщин.

Одночасно позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони будь-яким державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та будь-яким іншим повноважним органам та посадовим особам реєструвати документи, що надають ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 , а також реєструвати документи про готовність об`єкта до експлуатації за вказаною адресою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2019 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, за адресою: АДРЕСА_2 . В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала була винесена за відсутністю відповідача, що позбавило його можливості висловити свої заперечення. У лютому 2019 року повідомлено про початок будівельних робіт з реконструкції житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 . На момент розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не знав про наявність повідомлення про початок будівельних робіт, оскільки відповідач не встиг такі відомості надати, а розгляд заяви проводиться без виклику сторін. Позивач просить полагодити пошкоджену спільну суміжну стіну в частині будівлі і при цьому просить заборонити відповідачу проводити будь-які будівельні роботи, тобто позовні вимоги і заходи забезпечення позову не є співмірними. Судом не зазначено жодних обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що свідчить про необґрунтованість ухвали шляхом накладення арешту на майно.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи його представник повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За змістом п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову (суд, суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач позивається до відповідача здійснити дії щодо полагодження пошкодженої ним спільної суміжної стіни в частині будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стіни у стан, в якому вона існувала до виникнення тріщин.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити свій позов шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи, вчиняти реєстраційні дії, реєструвати документи, що надають ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт, а також реєструвати документи про готовність об`єкта до експлуатації за вказаною будівлею.

Застосовуючи захід забезпечення позову шляхом заборони позивачу та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття такого заходу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналізуючи вимоги позивача викладені в позові та заяві про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку заявлені позовні вимоги не є співрозмірними з заходами, які позивач просить застосувати, вказані не знаходяться у необхідному (обов`язковому) правовому зв`язку із позовними вимогами, їх предметом та відповідними положеннями діючого процесуального законодавства.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони відповідачу проводити будь-які будівельні роботи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена без дотримання норм процесуального права щодо встановлення обставин, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 12.12.2019.

Головуючий:

Судді: