РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2058/19

03.12.19

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого - судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Кучер Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/8 частку квартири, -

встпновив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив: припинити право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 , визнати за ним право власності на 1/8 частку зазначеної квартири, виплатити (перерахувати на особистий рахунок відповідача) ОСОБА_2 в якості компенсації вартості 1/8 частки у спільному майні - 51115,25 грн., внесених ним на депозитний рахунок суду, вирішити питання стосовно розподілу між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він з відповідачем є рідними братами та їм на праві спільної часткової власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

При цьому, розмір його частки становить 7/8, а частка відповідача - 1/8.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 15.07.2019, виконаної оцінювачем вартість спільної власності (без ПДВ) становить 408922,00 грн. Відповідно, вартість його частки становить 357806,75 грн., а вартість частки відповідача - 51 115,25 грн.

З того моменту, коли він, а згодом і відповідач, набули права власності на спірну квартиру, ОСОБА_2 своїм майном не цікавився, участі в утриманні спільного майна не приймає.

Відповідач запропонував виплатити йому грошима вартість його частки в квартирі в сумі 6 доларів США. При цьому, ОСОБА_2 виходив з того, що спірна квартира є трикімнатною і знаходиться на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, не може бути поділеною, його частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Відповідач з 1999 року фактично проживає разом зі своєю дружиною та дітьми у будинку, який належав їхній бабі ОСОБА_3 по лінії батька. Будинок знаходиться у АДРЕСА_2 , в якому з 1999 року зареєстроване місце проживання відповідача. Особисто він, ОСОБА_1 до цього будинку ніякого відношення не має і на частку у праві власності не претендує та ніколи не претендував, навіть за правом представлення.

Окрім цього, відповідачу на праві власності в порядку спадкування за законом належить 1/2 частка спадкового майна - будинку АДРЕСА_3 , померлої у ІНФОРМАЦІЯ_1 їхньої матері ОСОБА_4 .

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Враховуючи, що 1/8 частка відповідача є незначною порівняно з його (7/8), не може бути виділена в натурі, ОСОБА_2 та члени його сім`ї у спірній квартирі не проживають, тому, припинення частки останнього у спільному майні не завдасть істотної шкоди ні відповідачу, ні членам сім`ї ОСОБА_2 .

Крім того, він вніс вказану суму - 51115,25 грн. на депозитний рахунок суду до ухвалення рішення про припинення права власності.

Таким чином, він вважає за можливе припинити право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належать відповідачу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , підтвердив обставини зазначені в позовні заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кучер Г.М. - в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечили проти їх задоволення

Представник відповідача пояснила, що відповідач проживає в будинку, який знаходиться в аварійному стані, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Право власності на це житло не визначено. У спірній квартирі АДРЕСА_1 проживають АДРЕСА_4 , позивачем чиняться перешкоди відповідачу проживати в даній квартирі. Ключів та доступу до квартири ОСОБА_2 не має. Позивачем ОСОБА_1 не було проведено будівельно-технічну експертизу для визначення неподільності спірної квартири. Крім того, вартість квартири є значно вищою, ніж будинку, у якому проживає позивач. За ринковою вартістю, вартість 1/8 частки у квартирі АДРЕСА_1 дорівнює вартості Ѕ частини будинку по АДРЕСА_5 . В даний час позивач повністю користується житловим будинком в АДРЕСА_5 яка належить сторонам по 1/2 частки , та має намір заволодіти повністю спірною квартирою. Зазначена позивачем 1/8 частка спірної квартири для відповідача є істоною .

Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач ОСОБА_1 пояснив, що він з сім`єю проживає у будинку по АДРЕСА_5 , який він успадкував після смерті своїх батьків разом з відповідачем по 1/2 частки.

У квартирі АДРЕСА_1 на праві власності йому належить 7/8 частки , а відповідачу 1/8 частки.

Всі комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 сплачував та сплачує він самостійно.

Відповідач не приймав участі в утриманні вказаної квартири. На даний час у спірній квартирі проживають його (позивача ) родичі, з яких він орендну плату за квартиру не отримує. Останні сплачують лише за комунальні послуги. ОСОБА_2 ніколи не просив у нього ключі від квартири. У відповідача є будинок, в якому останній проживає з сім`єю, який належав його бабі.

Допитаний в судовому засіданні як свідок відповідач ОСОБА_2 поясниа, що після смерті їх з позивачем батьків, спадщину оформляв позивач. Він дав позивачу довіреність та усі документи на будинок та квартиру. Брати тоді домовилися про те, що позивач віддасть йому будинок по АДРЕСА_5 , а він, в свою чергу, відмовиться від своєї 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 . Однак, цього не сталося. В спадкокому житловому будинку по АДРЕСА_5 проживає позивач з сім`єю, а його туди не пускає. Не пускає його позивач і у спірну квартиру. Він пропонував позивачу, продати спірну квартиру, віддати грошові кошти з його частки, або ж купити йому будинок, щоб він мав де проживати з сім`єю, так як будинок, в якому він проживає з дружиною та чотирма дітьми в даний час збудований ще у 1947 році. Вказаний будинок без фундаменту, балки попідгнивали знизу, у 1961 році горів, знаходиться в аварійному стані , ремонту не підлягає Документів на будинок немає. Будинок належить його покійній бабі.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними братами, яким на праві спільної часткової власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.5-11,20-22).

Розмір частки ОСОБА_1 становить 7/8, а частка ОСОБА_2 складає - 1/8, що підтверджується:

-свідоцтвом про право власності від 22.02.2000 № 387, виданого Козятинською дистанцією цивільних споруд на ОСОБА_5 - 1/2 частка та ОСОБА_1 - 1/2 частка (а.с.14);

-свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , виданим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 19.07.2005, зареєстрованим в реєстрі за № 1-969 (а.с.15);

-свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , виданим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 27.06.2012, зареєстрованим в реєстрі за № 1-603 (на 1/8 частку) та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.16-17);

-свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , виданим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 27.06.2012, зареєстрованим в реєстрі за № 1-609 (на 1/8 частку) та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.18-19).

Крім того, позивачу та відповідачу на праві приватної власності належить по 1/2 частки будинку по АДРЕСА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виданим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 27.06.2012, зареєстровано в реєстрі за № 1-607 (кожному по 1/2 частці) та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.23-24).

В судовому засіданні встановлено, що в будинку по АДРЕСА_5 проживає позивач по справі - ОСОБА_1 .

Крім того, в квартирі АДРЕСА_1 жодна із сторін по справі не проживає, позивач ОСОБА_1 здає її в оренду іншим особам.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 15.07.2019, виконаної оцінювачем вартість спільної власності (без ПДВ) - квартири АДРЕСА_1 - становить 408922,00 грн. Відповідно, вартість частки позивача складає 357806,75 грн., а вартість частки відповідача - 51 115,25 грн. (а.с.26-32).

Позивач вніс вказану вище суму - 51115,25 грн. на підтвердження внесення останнім вартості 1/8 частки спірної квартири на депозитний рахунок суду до ухвалення рішення про припинення права власності, що підтверджується квитанцією № 81 від 20.11.2019 АТ «Ощадбанк» (а.с.60).

Сім`я відповідача ОСОБА_2 є багатодітною, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1, виданим Козятинською РДА 05.11.2010 та свідоцтвами про народження чотирьох дітей (а.с.47-51).

Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 1 виконавчого комітету Козятинської міської ради від 30.09.2019 № 80, відповідач з 1995 року та члени його родини проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.46).

Актом обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 30.09.2019 засвідчено, що вказаний будинок належить ОСОБА_6 . На даний час в будинку проживає внук останньої - ОСОБА_2 з дружиною та дітьми. Будинок зведений в 1947 році з суміші землі та глини без фундаменту, з дерев`яних стовпів, які на даний час струхнявіли, що призвело до його руйнування. Наявний перекіс дверних та віконних отворів, стіни осипаються. Будинок аварійний та не придатний для подальшого проживання (а.с.52-53).

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 318 ЦК України, суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Стаття 355 ЦК України передбачає, що майно, що є у власності двох і більше осіб належить їм на праві спільної власності.

Як зазначено у частині 1 статті 356 ЦК України, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власнітю.

Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно і, законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві-спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника,' який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності па це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, у випадку, встановленому законом, таке, право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Разом з цим, при окремому виконанні кожної з цих умов повинно дотримуватись правило, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім`ї. Ця обставина є визначальною для суду при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

15 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в контексті справи Л/ 345/2723/17, провадження № 61-5032св18 (СДРСРУ № 72793666) досліджував питання щодо критеріїв припинення права на частку в спільному майні та вказав, "що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за чотирьох умов, передбачених статтею 365 ЦК України: якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні та вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласник, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справии та особливостей об`єкта, який є спільним майном".

Щодо критерію підтвердження неподільності речі Верховний Суд України у постанові від 2 липня 2014 р, у справі № 6-68цс14 підкреслив, "що повинні бути докази, а саме висновок судової будівельно-технічної експертизи про те, що технічної можливості поділити спірний будинок між співвласниками немає.

Власник може бути зацікавлений не тільки в отриманні грошової вартості частки майна, але і в реальному її використанні. 1 якщо є реальна можливість поділу майна та бажання співвласника на виділення частки в натурі - ст. 365 ЦК застосовуватися не повинна."

Позивачем не було надано жодного доказу, що відсутні технічні можливості щодо поділу спірної квартири.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що, незважаючи на те, що 1/8 частка відповідача є незначною порівняно з 7/8 часткою відповідача, припинення права власності на 1/8 частку у спільному майні завдасть істотної шкоди ОСОБА_2 та членам сім`ї останнього з огляду на таке.

Відповідач проживає у аварійному будинку, іншого житла немає, має статус багатодітної сім`ї, позивач проживає самостійно у будинку по АДРЕСА_5 , а спірну квартиру надає в оренду, позивачем чиняться перешкоди у проживанні та користуванні ОСОБА_2 як квартирою АДРЕСА_1 , так і будинком по АДРЕСА_5 , до яких останній не має доступу, припинення права власності на частку майна завдасть суттєвої шкоди інтересам співвласника.

Таким чином, припинення права власності на частку майна завдасть шкоди інтересам співвласника ОСОБА_2 , який втрачає свою частку, а тому позовні вимоги про припинення права на 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 та визнання за позивачем права власності на вказану вище 1/8 частку зазначеної квартири задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, позивачем на депозитний рахунок Державної казначейської служби м. Києва на № 0401 по квитанції № 81 від 20.11.2019 було внесено 51115,25 грн., що становить вартість 1/8 частки спірної квартири, яку слід повернути позивачу ОСОБА_1 після набрання чинності рішення суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 365 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 відмовити у позові до ОСОБА_2 про припинення права на 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 та у визнанні права власності на 1/8 частку зазначеної квартири.

Кошти внесені ОСОБА_1 в забезпечення позову в сумі 51115 грн. 25 коп. на депозитний рахунок Державної казначейської служби м. Києва на № 0401 по квитанції № 81 від 20.11.2019 після набрання чинності рішення повернути ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 13.12.2019.

Суддя: В.А. Воронюк

Дата документу 03.12.19