Провадження № 2/761/1853/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Ставничий Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив суд: визнати втратившими право користування квартирою АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому з 05.01.2018 на підставі договору купівлі-продажу належить вищевказана квартира. На момент придбання квартири, там були зареєстровані колишній власник ОСОБА_4, його колишня дружина та її донька - ОСОБА_2, ОСОБА_3, хоча фактично в квартирі ніхто вже не проживав. ОСОБА_4 був знятий з реєстрації на підставі власної заяви, відповідачі такої заяви не подали. Місце проживання відповідачів йому не відоме. Він володіє та користується квартирою, але не може в повній мірі нею розпоряджатися, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, і відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 05.01.2018, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно №110053354.

Згідно АКТ-Довідки від 13.07.2018 року, 11.04.2018 року, 16.02.2018 року, виданих ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ ХОЛДИНГ», довідки від 17.07.2018 року, виданої Шевченківською РДА у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають в АДРЕСА_1 з січня 2018 року.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК Української РСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР, Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись Конституцією України, ст. 71, 72, 107, 150 ЖК УРСР, ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: