ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 638/12665/18-ц

провадження № 22ц/818/5358/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , представник відповідача - ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року в складі судді Омельченко К.О.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що з 09 жовтня 1999 року по 03 квітня 2007 року вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 .

Зазначила, що відповідач проживає окремо і самостійно матеріальної допомоги не надає, з дочкою не підтримує жодних контактів на протязі останніх трьох років.

Вказала, що ОСОБА_4 з 01 вересня 2018 року є студенткою першого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, 6.03.073.040.18 академічної групи денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного університету ім. С. Кузнеця.

Вартість навчання на рік складає 11 800,00 грн, що в загальній вартості за весь строк навчання становить 47 200,00 грн.

Зазначила, що додатково вона несе витрати на утримання дочки, придбання навчально-методичних посібників, підручників, оплати проїзду тощо. У дочки поганий стан здоров`я. Вона хворіє з дитинства на міопію середнього ступеня обох очей, атопічний дерматит алергічного походження, потребує спеціальних ліків, уходу за шкірою, постійної заміни окулярів та контактних лінз.

16 серпня 2018 року їхня дочка пройшла огляд офтальмолога та отримала рекомендації на обов`язкову заміну окулярів вартістю 1500,00 грн, придбання щомісячних контактних лінз вартістю 900,00 грн на один місяць. Також, їй заплановано операцію на березень 2019 року, яка коштує 21 000,00 грн, не враховуючи після операційний період лікування.

Вказала, що відповідач аліментів не сплачує, має бізнес та можливість надавати грошову допомогу; є власником двох транспортних засобів та нерухомого майна, гаражу, квартири, придбаної ними у шлюбі.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 29 серпня 2018 року і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 29 серпня 2018 року до досягнення дитиною 23 років або закінчення терміну навчання, в залежності від того, яка подія відбудеться раніше; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн; в іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що у нього відсутня стабільна заробітна плата, та цих коштів навіть не вистачає щодо утримання його сім`ї; що на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_5 , яка досягла пенсійного віку та є онкохворою, потребує постійного догляду та витрат на лікування; що він перебуває у зареєстрованому шлюбі і має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на даний час його дружина вагітна; що у березні та серпні 2019 року померли його тесть та батько, у зв`язку з чим він самостійно мусив взяти на себе всі витрати на поховання; що він дбав про свою дочку до набуття нею повноліття, у повному обсязі виконував аліментні обов`язки, але на даний час у нього немає реальної можливості надавати матеріальну допомогу його повнолітній дочці; що аліменти, які бажає стягнути позивачка підтверджуються лише фактом навчання дочки у вищому навчальному закладі; що позивачка не надала до суду доказів на підтвердження її витрат на утримання повнолітньої дитини в період її навчання; що позивачка на власний розсуд прийняла на себе зобов`язання по сплаті щорічних грошових коштів на час навчання дочки, не порадившись із ним і не з`ясувала чи є у нього можливість брати участь у наданні матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

18 листопада 2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема, свідоцтва про народження дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке задоволено.

22 листопада 2019 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому зазначила, що відповідач намагається перекласти на неї обов`язок утримувати їхню спільну дочку, що є несправедливим по відношенню до неї. Вважала, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а їй самостійно важко забезпечувати дочку. При цьому надала наступні копії документів: копію довідки про її дохід за травень 2019 року - жовтень 2019 року, який загалом за шість місяців складає 48 024, 49 грн; копії документів щодо сплати аліментів відповідачем, копії довідок щодо стану її здоров`я, копію довідки про зареєстрованих осіб, які долучені до матеріалів справи.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що відповідач не довів, що він не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 09 жовтня 1999 року по 03 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2010 року у справі № 2-6529/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 18 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 05 червня 2018 року ВП № 23345166, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6529/10, виданого 29 листопада 2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 18 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

З вересня 2018 року ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, 6.03.073.040.18 академічної групи денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця, закінчує навчання 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою від 14 серпня 2018 року № 273/20 (а.с.7).

З договору про надання освітніх послуг № 2018.03.073.040.6.01.064 від 13 серпня 2018 року, укладеного між Харківським національним економічним університетом ім. С. Кузнеця та ОСОБА_4 вбачається, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів одержувача здійснити надання освітньої послуги, а саме одержання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти у денній формі з 2018 року - 2022 навчальні роки за спеціальністю бізнес-адміністрування, а одержувач зобов`язується сплачувати виконавцю вартість наданих освітніх послуг у порядку встановленому цим договором.

Пунктами 4.2, 4.3 цього договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 47 200,00 грн. Порядок розрахунків за договором встановлюється щосеместрово способом 100% попередньої оплати за наступними строками їх внесення одержувачем: оплата за вересень-лютий поточного навчального року здійснюється до 10 вересня поточного року і становить 5900,00 грн., оплата за березень-серпень поточного навчального року здійснюється до 10 березня поточного року і становить 5900,00 грн, усього 11 800,00 грн за один навчальний рік.

03 червня 2019 року між Харківським національним економічним університетом ім. С. Кузнеця та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання освітніх послуг № 2018.03.073.040.6.01.064 від 13 серпня 2018 року, відповідно до умов якого сторони дійшли до згоди: абзац перший пункту 4.2 договору викласти в наступній редакції: загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 50 650,00 грн.

Пункт 4.2 доповнити другим абзацом в наступній редакції: вартість освітньої послуги за 2019/2020 навчальний рік визначена з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції 109,8% за попередній (2018)календарний рік становить 12 950,00 грн.

Пункт 4.3 договору викласти в наступній редакції: порядок розрахунків за договором встановлюється щосеместрово способом 100% попередньої оплати за наступними строками їх внесення одержувачем: оплата за перший семестр поточного навчального року здійснюється до 10 вересня поточного року і становить 6475,00 грн, оплата за другий семестр поточного навчального року здійснюється до 10 березня поточного року і становить 6475,00 грн, усього 12 950,00 грн за один навчальний рік.

Матеріали справи також містять виписки з історій хвороб, відповідно до яких ОСОБА_4 має захворювання з діагнозом спазм акомодації на фоні міопії слабкого ступеня обох очей, а також атопичний дерматит алергічного походження.

20 вересня 2014 року ОСОБА_2 вдруге уклав шлюб з ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) (а. с. 63),. На теперішній час мешкає спільно зі своєю дружиною та двома малолітніми дітьми: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також здійснює догляд за матір`ю - ОСОБА_5 , якій встановлено діагноз - дисциркуляторна енцефалопатія, легкий підкорковий, вестибуло-атактичний синдроми, виражений астено-невротичний синдром, остеохондроз шийного відділу хребта (а.с.124).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

Встановивши, що дочка сторін - ОСОБА_4 навчається у Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, проживає разом з позивачкою, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а ОСОБА_2 є працездатною людиною та має можливість надавати дочці таку допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Матеріали справи не містять доказів того, що розмір аліментів, визначених судом, перевищує дохід ОСОБА_2 , який взагалі ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надав таких доказів, зокрема, довідки про його доходи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що повнолітня ОСОБА_4 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, натомість її батько, ОСОБА_2 такої допомоги не надає, маючи при цьому змогу та обов`язок її надавати, тому стягнув з нього на користь позивача аліменти на період навчання дочки згідно з вимогами закону, навівши обґрунтування розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та наявність інших утриманців.

Доводи та вимоги ОСОБА_2 , викладені в апеляційній скарзі щодо неможливості надавати дочці матеріальну допомогу є необгрунтованими та не звільняють його від цього батьківського обов`язку. При цьому судова колегія зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів за наявністю відповідних доказів.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.