Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 641/2630/16-ц

провадження № 61-21120 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник відповідачів- ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхнього представника - ОСОБА_3 , на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у складі судді

Колодяжної І. М. від 14 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Шевченко Н. Ф., Кокоші В. В., Черкасова В. В. від 22 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (далі - ТОВ «Харків Екоресурс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який

у подальшому було уточнено.

Позовні вимоги мотивовано тим, що товариством, як виконавцем послуг,

з 01 квітня 2013 року надавалися послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» (мовою оригіналу) № 25-26(2619-2620) від 26 лютого 2013 року. Відповідачі не надали будь-яких заяв про незгоду з умовами опублікованого договору.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не сплачували грошові кошти за надані товариством послуги, на вимоги не реагували, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 976,78 грн.

З урахуванням наведеного ТОВ «Харків Екоресурс» просило суд стягнути

солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів

у розмірі 976,78 грн, з яких: 674,02 грн - сума основної заборгованості, 274,81 грн - інфляційні втрати, 27,95 грн - три відсотки річних

від простроченої суми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 вересня

2016 року у задоволенні позову ТОВ «Харків Екоресурс» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено факт надання послуг з вивезення побутових відходів саме відповідачам. Доказів на підтвердження того, хто був власником квартири

АДРЕСА_1 за період з 01 квітня 2013 року

по 01 лютого 2016 року ТОВ «Харків Екоресурс» суду не надало.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилено. Апеляційну скаргу ТОВ «Харків Екоресурс» задоволено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Харків Екоресурс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 976,78 грн, з яких - 674,02 грн сума основної заборгованості; 274,81 грн - інфляційні втрати; 27,95 грн - три відсотки річних. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь

ТОВ «Харків Екоресурс» по 1 446,50 грн судового збору з кожного.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповідачі прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» на укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, однак оплату за надані та отримані послуги не здійснювали.

Вимога про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягала задоволенню у силу положень частини другої статті 625 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхній представник - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Харків Екоресурс»

у задоволенні позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано матеріали справи

№ 641/2630/16-ц із Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року зупинено касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 646/834/17 (провадження № 61-33084 св 18) за позовом

ТОВ «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4 про стягнення боргуза касаційною скаргою ТОВ «Харків Екоресурс» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року відновлено касаційне провадження у вищевказаній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій зробили помилковий висновок, що відповідачі прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів та не надали належну оцінку доказам, які були подані відповідачами. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не врахував, що у будинку

АДРЕСА_1 є декілька співвласників, один з яких - ОСОБА_1 ОСОБА_2 не є співвласником вказаного будинку.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня

2011 року № 940 ТОВ «Харків Екоресурс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у місті Харкові (а. с. 9).

26 лютого 2013 року ТОВ «Харків Екоресурс» в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские Известия» для власників та мешканців житлових будинків приватної власності опублікував договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до договору від 26 лютого 2013 року виконавець

ТОВ «Харків Екоресурс» зобов`язувався згідно графіка надавати споживачу послуги з вивезення побутових відходів. Обсяг надання послуг розраховується виконавцем на підставі норм, затверджених рішенням Харківської міської ради відповідно до Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

№ 1070 від 10 грудня 2008 року. Невід`ємною частиною договору

від 25 червня 2013 року є розрахунок щомісячної вартості послуг. При цьому наведено розрахунок щомісячної вартості послуг з вивезення побутових відходів на одного мешканця житлових будинків приватної власності міста Харкова на місяць та надано зразок квитанції-повідомлення.

Споживач зобов`язувався оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення відходів.

Договір від 26 лютого 2013 року набирає чинності 01 квітня 2013 року, укладається згідно з частиною третьою статті 205 та статей 642-643 ЦК України строком на три роки, якщо інше не буде заявлено споживачем

у письмовій формі.

Згідно Прикінцевих положень договору від 26 лютого 2013 року цей договір надрукований в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради «Харьковские Известия» загальним накладом

8 тис. примірників. Споживач з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання територій населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские Известия» (а. с. 10).

25 лютого 2013 року між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») та ТОВ «Харків Екоресурс» було укладено Договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 28/168 за яким, УДППЗ «Укрпошта»,

як зазначає товариство, було здійснено доставку ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 примірника газети «Харьковские известия» від 26 лютого

2013 року, в якому було опубліковано Договір про надання послуг

з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року (а. с. 12).

Із акту виконаних робіт до договору від 25 лютого 2013 року 28/168 вбачається, що згідно умов договору від 25 лютого 2013 року щодо безадресної доставки рекламної продукції у березні 2013 року, виконавець надав замовнику в повному обсязі послуги по доставці рекламного матеріалу: друкованого видання до 30 гр. кількістю 4692 од. (а. с. 13).

26 лютого 2013 року було опубліковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские Известия» для власників та мешканців житлових будинків приватної власності Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів

від 26 лютого 2013 року.

Пунктами 1 та 11 вказаного договору передбачено, що виконавець, ТОВ «Харків Екоресурс», зобов`язувався згідно з графіком надавати споживачу послуги з вивозу побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року

№ 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 24 грудня 2003 року № 284 /03 зі змінами та доповненнями, а споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюються згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 34 вказаного Договору передбачено, що споживач із Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із Договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

Графіком планово-подворового виведення побутових відходів ТОВ «Харків Екоресурс» надає послуги за адресою: АДРЕСА_1 , щоп`ятниці (а. с. 14).

Довідкою та розрахунком суми боргу, складеного ТОВ «Харків Екоресурс» і не спростованого відповідачами, доведено, що з квітня 2013 по січень

2016 року заборгованість становить 674,02 гр. (а. с. 81-84).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхнього

представника - ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Договір про надання послуг із вивезення побутових відходів є публічним договором, що укладається шляхом надання пропозиції (оферти) та вважається укладеним після прийняття (акцепту).

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Конклюдентні дії, є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, договір про надання послуг із вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту.

У справі, що переглядається, встановлено, що ТОВ «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Харьковские известия» від 26 лютого 2013 року був опублікований публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Пунктом 34 вказаного договору передбачено, що споживач із правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із Договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия».

Таким чином, відповідно до вимог закону ТОВ «Харків Екоресурс» направило оферту (опублікований примірнику газети «Харьковские Известия» договір про надання послуг із вивезення побутових відходів, який було доставлено відповідачам).

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно з частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Встановивши те, що протягом місяця з дня опублікування позивачем

у засобі масової інформації проекту договору відповідачам про свою відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до

ТОВ «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не направляли, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

Крім того, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не користуються послугами ТОВ «Харків Екоресурс» по вивезенню твердих побутових відходів від їх домоволодіння матеріали справи не містять, а тому відповідачі вважаються такими, щоприйняли оферту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку

про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані сплачувати вартість наданих послуг, пов`язаних з вивезенням побутових відходів, які здійснює ТОВ «Харків Екоресурс», оскільки не має підтверджень відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року проненадання або надання неналежної якості послуг позивачем чи не користування цими послугами відповідачами.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2018 року у справі № 641/2634/16-ц (провадження № 61-4824 св 18), а також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17 (провадження № 61-33084 сво 18).

Наведені в обґрунтування касаційної скарги доводи не можуть бути підставою для скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті

400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхнього представника - ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець