УХВАЛА

Справа № 759/9947/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1165/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Ульяновська О.В. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
29 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Українець Л.Д., Ящук Т.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву судді Українець Л.Д. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг», третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним договору та визнання відсутнім права вимоги за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року, ухваленого в складі судді Ульяновської О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому просила визнати недійсним з моменту укладення Договір уступки права вимоги (цесії) №15/02/13-1 від 15.02.2013, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Білоптторг», в частині відступлення права вимоги оплати виконаних робіт на загальну суму 1 355 014,00 грн. та відступлення права вимоги по сплаті пені на загальну суму 1 355 014,00 грн.; визнати відсутнім у ТОВ «Білоптторг» права вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо сплати суми коштів у розмірі 2 710 028,00 грн., що виникло на підставі недійсного правочину договору уступки вимоги (цесії) №15/02/3/13-1 від 15.02.2013 в частині вказаної суми та стягнути солідарно з відповідачів суму судового збору.

Вказувала на недійсність вищезазначеного договору на підставі ст. 203, 215, 227 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору та визнання відсутнім права вимоги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій вказувала на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що у травні 2013 року ТОВ «Білоптторг» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, зокрема й за договором підряду №27/12 від 27.12.2010, в сумі 2 995 083 грн. та пені в розмірі 2 995 083 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 18.02.2015, ухваленим в складі: головуючого судді - Оніщука М.І., суддів - Українець Л.Д., Шебуєвої В.А., рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2014 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ТОВ «Білоптторг» задоволено в повному обсязі. Зокрема, солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Білоптторг» 2 995 083 грн. основного боргу та 2 995 083 грн. пені за договором підряду № 27/12 від 27.12.2010.

Задля недопущення сумнівів у безсторонності та неупередженості суддя Українець Л.Д. заявила самовідвід.

Вказувала, що її участь у розгляді апеляційної скарги ТОВ «Білоптторг» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2014, за результатами якого апеляційну скаргу було задоволено, рішення скасовано та ухвалено нове, зокрема про стягнення заборгованості за договором підряду № 27/12 від 27.12.2010, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Білоптторг» на підставі договору уступки вимоги (цесії) №15/02/13-1, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Білоптторг» від 15.02.2013, який ОСОБА_3 просить визнати недійсним в ході розгляду даної справи, може викликати сумнів у об'єктивності та неупередженості судді, оскільки має місце конфлікт інтересів.

Крім того, 29.05.2018 в рамках вказаної справи нею вже заявлявся самовідвід.

З метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів сторін на досягнення яких буде спрямоване судове рішення по справі, а також для унеможливлення обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості суддів під час розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про самовідвід судді Українець Л.Д. підлягає задоволенню.

Так, ч. 1 ст. 39 ЦПК України передбачено, зокрема, що з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб'єктивного критерію, але й об'єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Для подальшого уникнення питань, пов'язаних з об'єктивністю та неупередженістю розгляду справи та відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України зазначені вище є обставини є підставою для самовідводу суддів.

Керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ :

Заяву судді Українець Л.Д. про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді