Справа № 545/1684/19
Провадження № 2/545/918/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.,

з участю секретаря - Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.06.2006 року прийнятий на роботу оператором газорозподільної станції 4 розряду с.Руновщина на період перебування ОСОБА_2 на виборній посаді сільського голови с.Руновщина в Диканське ЛВУМГ УМГ «Київтрансгаз» відповідно до наказу №57/к від 01.06.2006 року. Наказом №79-к від 06.06.2019 року його звільнено у зв`язку з закінченням строку трудового договору. Вважає, що звільнення є незаконним, оскільки ОСОБА_2 після припинення повноважень сільського голови - 06.08.2015 року не звертався у тримісячний строк із заявою про прийняття його на роботу на раніше займану посаду. З огляду на це він не міг бути звільнений з зазначених підстав, оскільки трудовий договір з ним продовжився на невизначений строк; окрім того, звільнення проведено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки жодного повідомлення чи наказу про звільнення він не отримував та продовжував працювати до 10.06.2019 року - у цей день ознайомлений з наказом про звільнення та отримав трудову книжку, у якій не зазначена стаття КЗпП України, на підставі якої його звільнено.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператора газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №79-К від 06.06.2019 року про його звільнення з посади оператора газорозподільної станції 4 розряду та поновити його на зазначеній посаді; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу .

Представник співвідповідача - Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Представник співвідповідача - Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_2 у встановлений строк реалізував своє право на одержання попередньої роботи після закінчення його повноважень за виборною посадою шляхом звернення до АТ «Укртрансгаз» із заявою про прийняття на роботу від 05.03.2019 року, відповідно до якої після процедури погодження виданий наказ від 11.06.2019 року про прийняття його на роботу; відповідно, ОСОБА_1 у зв`язку з цим був звільнений 06.06.2019 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та надали пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у позовній заяві.

Представник співвідповідача - АТ «Укртрансгаз» - у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаюсь на обставини, що викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив на позов.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що Наказом Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводівДК «Укртрансгаз» філія УМГ «Київтрансгаз» НАК «Нафтогаз України» №57/к від 01.06.2006 року ОСОБА_1 прийнятий оператором газорозподільної станції 4 розряду с. Руновщина з 1 червня 2006 на період перебування ОСОБА_2 на виборній посаді сільського голови с. Руновщина з тарифною ставкою 790 грн. на місяць (а.с.14); Наказом Міненерговугілля від 18.07.2012 року №530 ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано шляхом перетворення в ПАТ «Укртрансгаз» Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» від 28.12.2012 року є філією ПАТ «Укртрансгаз» (а.с.11); згідно з рішенням акціонера АТ «Укртрансгаз» №188 від 05.06.2018 року найменування філії змінено на Філія «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (а.с.12).

Згідно з наказом Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №79-К від 06.06.2019 року звільнено ОСОБА_1 , оператора газорозподільної станції 4 розряду ГРС с. Руновщина служби газорозподільних станцій Диканського промислового майданчика (табельний номер - 24390074), 07.06.2019 року, у зв`язку з закінченням строку трудового договору п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с.13).

Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд з`ясовує, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряє їх відповідність законові.

Відповідно з положеннями ст.23 КЗпП України, строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до розпорядження в.о. голови Рунівщинської сільської ради №28 від 28.12.2018 року, враховуючи рішення позачергової 34 сесії Рунівщинської сільської ради 6-го скликання Рунівщинської сільської ради від 06.08.2015 року, рішення 35 позачергової сесії 6-го скликання Рунівщинської сільської ради від 19.12.2018 року, відповідно до положень ч.2,3 ст. 79 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.47,116,117 КЗпП, у зв`язку з достроковим припиненням повноважень звільнено із займаної посади сільського голову ОСОБА_2 з 28.12.2018 року (а.с.80), про що внесено 28.12.2018 року відповідний запис у трудову книжку ОСОБА_2 (а.с.105).

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, який перебуває на посаді керівника місцевого органу виконавчої влади чи на іншій посаді, на яку поширюються вимоги Конституції та законів України щодо обмеження сумісництва, не може поєднувати свою службову діяльність на цій посаді з посадою сільського, селищного, міського голови, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови та заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, а також з іншою роботою на постійній основі в радах, їх виконавчих органах та апараті.

Згідно ч. 1,2 ст.33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до ст.118 КЗпП працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Як вбачається із заяви за вхідним №424 від 05.03.2019 року, ОСОБА_2 , користуючись гарантіями, які передбачені ст. 118 КЗпП України, звернувся до Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів із заявою про прийняття на роботу на посаду оператора газорозподільної станції с. Рунівщина Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (а.с.102).

Начальник Диканського ЛВУМГ 08.04.2019 року звернувся з листом до директора УМГ «Київтрансгаз» про надання згоди на прийом на роботу ОСОБА_2 оператором газорозподільної станції (а.с.107). Листом директора з управління персоналом від 12.04.2019 року надано дозвіл на прийом на роботу працівника за професією оператор газорозподільної станції 4 розряду ГРС с.Рунівщина служби газорозподільних станцій Диканського промислового майданчика Диканського ЛВУМГ (а.с.108).

Згідно із записом у трудовій книжці ОСОБА_2 за № 9 від 11.06.2019 року, ОСОБА_2 прийнятий оператором газорозподільної станції 4 розряду ГРС с. Рунівщина служби газорозподільних станцій Диканського промислового майданчика на підставі Наказу №84-К від 11.06.2019 року (а.с.106).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає хибними твердження позивача про те, що ОСОБА_2 був прийнятий на попередню роботу після його звільнений із виборної посади після спливу трьохмісячного гарантійного строку, оскільки це спростовується заявою від 05.03.2019 року(яка подана в межах строку).

Встановлений ч. 2 ст.33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» трьохмісячний строк для поновлення депутата на попередній роботі стосується охорони трудових та інших прав депутата місцевої ради у взаємовідносинах з адміністрацією підприємства за попереднім місцем роботи та гарантує його працевлаштування у цей строк; разом з тим, ця норма не поширюється на відносини між адміністрацією підприємства та працівником, що тимчасово займає посаду працівника на період його виборної діяльності.

Тому помилковими суд вважає і посилання позивача на те, що дія строкового трудового договору ОСОБА_1 продовжена на невизначений строк, оскільки ця обставина спростовується фактом своєчасного звернення ОСОБА_2 та рішенням про прийняття його на посаду.

Отже, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади оператора газорозподільної станції 4 розряду та поновлення позивача на зазначеній посаді, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням норм чинного законодавства України з таких підстав.

Згідно з п.п.2.26 та 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника

провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Як вбачається із запису про причину звільнення №34 від 07.06.2019 року в трудовій книжці позивача відсутнє посилання на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно із ст. 235 КЗпП, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , доповнивши причину звільнення посиланням на відповідну статтю (пункт) закону, а саме - п.2 ст.36 КЗпП.

У частині дати звільнення позивача суд вважає, що позов є обґрунтованим з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Відповідно до п.п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Згідно з журналом обліку прийняття та здачі зміни ОСОБА_1 07.06.2019 року зміну здав о 08:00 год., 08.06.2019 року зміну прийняв; 09.06.2019 року о 09:40 год. на підставі розпорядження начальника не був допущений до зміни (а.с. 18-20).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що 09.06.2019 року ОСОБА_1 не допускали до роботи.

Згідно з Актами №№ 2,3,4 від 09.06.2019 року ОСОБА_1 перебував на своєму робочому місці з 8:00 до 20:00 години, проте о 09:40 год. начальник служби АГРС Очкас Т.О. повідомив позивачу,що не допускає його до виконання службових обов`язків, про причини не повідомив; будь-яких документів про звільнення позивач не отримував (а.с.15-17).

Позивач 10.06.2019 року був ознайомлений із наказом про звільнення від 06.06.2019 року(а.с.13) та отримав трудову книжку, а повідомлення про його звільнення та запрошення отримати трудову книжку та ознайомитись з наказом отримав - 11.06.2019 року (а.с.24-25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що днем звільнення ОСОБА_1 слід вважати 10.06.2019 року.

Частиною 5 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 4.2 Інструкціїї передбачено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Оскільки днем звільнення ОСОБА_1 суд вважає 10.06.2019 року, тому за період з 07.06.2019 року по 10.06.2019 року з відповідача слід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

При визначенні розміру середнього заробітку суд виходить з такого.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100(далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

З довідки, наданої відповідачем, вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача в цілому за два останні місяці роботи, що передували його звільненню, становить 698,63 грн. ( 20958,77 грн. : 30 днів) (а.с.109).

Період вимушеного прогулу позивача з 07.06.2019 року по 10.06.2019 року складає 4 робочих дні.

Таким чином, середній заробіток позивача за період з 07.06.2019 року по 10.06.2019 року становить 2794,52 грн. (4 * 698,63 грн.)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність внесення змін до трудової книжки ОСОБА_1 ,доповнивши причину звільнення посиланням на відповідну статтю (пункт) закону, а саме - п.2 ст.36 КЗпП, та змінити дату звільнення - із «06.06.2019 року» на «10.06.2019 року», а також сплатити позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу,оскільки роботодавцем порушено порядок звільнення працівника, передбачений нормами чинного законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 263,265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , доповнивши причину звільнення посиланням на відповідну статтю (пункт) закону, а саме - п.2 ст.36 КЗпП, та змінити дату звільнення - із «06.06.2019 року» на «10.06.2019 року» .

Стягнути з Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 грн. 2 794,52 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк