Справа № 361/118/19
Провадження № 2/361/1556/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Перміновій О.В., Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

установив:

Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Вищедубечанське лісове господарство» звернувся з позовом до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність в межах с. Рожни, на території Рожнівської сільської ради», у приватну власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

27.02.2017 р. на підставі договору міни земельних ділянок №121 право власності на вищевказану земельну ділянку площею 0,2 га набув ОСОБА_1 , у власності якого на даний час і перебуває земельна ділянка, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116174842.

Разом з тим, спірна земельна ділянка була сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, та була передана у приватну власність всупереч вимог закону з огляду наступне.

Зокрема, згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання (далі - ВО «Укрдержліспроект») від 14.03.2018 р. за №143, земельна ділянка з кадастровим номером :01:121:0052 накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в 905 кварталі Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Таким чином інформація, надана ВО «Укрдержліспроект» щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі 905 кварталу Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» з доданим викопіюванням з публічної кадастрової карти, є належним підтвердженням вказаних обставин, оскільки надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.

Відповідно до інформації ДП «Вищедубечанське лісове господарство», зазначена земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду та перебуває у користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №000989 від 10.04.1998 р. Згідно даної інформації, ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не надавало дозволу на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміни цільового призначення земель не проводилось.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, встановлено, що Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» погодження про можливість вилучення спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення третім особам не надавалося.

Таким чином, рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 в частині відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2000 га прийнято всупереч вимог закону без вилучення з постійного користування, згоди землекористувача та в порушення порядку зміни цільового призначення, що є підставою для визнання його незаконним та скасування.

Посилаючись на викладене, прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність в межах села Рожни, на території Рожнівської сільської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Вищедубечанське лісове господарство» земельну ділянку загальною площею 0,2 га з кадастровим номером :01:121:0052.

В судовому засіданні прокурор Броварської місцевої прокуратури Новицька Н.В. позов підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ДП «Вищедубичанське лісове господарство» Кілічава Т.М. позов підтримала та просила його задовольнити. В поданих до суду поясненнях зазначали, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду та перебуває у користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №000989 від 10.04.1998 р. ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не надавало дозволу на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміни цільового призначення земель не проводилось. Втрати лісогосподарського виробництва при вилученні спірної земельної ділянки не відшкодовувались. Також, Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» погодження про можливість вилучення спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення третім особам не надавалося. Крім того, при набутті права власності відповідачами на спірні земельні ділянки порушено порядок зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення.

В судове засідання представник позивача Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства не з`явився про розгляд справи повідомлялися в установленому законом порядку.

В судове засідання представник відповідача Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області не з`явився про розгляд справи повідомлялися в установленому законом порядку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явився про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що рішенням Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність в межах села Рожни, на території Рожнівської сільської ради», у приватну власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,2000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

27.02.2017 р. на підставі договору міни земельних ділянок №121 право власності на вищевказану земельну ділянку площею 0,2 га набув ОСОБА_1 , у власності якого на даний час і перебуває земельна ділянка, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116174842 (а.с.22).

Згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання від 14.03.2018 р. за №143, земельна ділянка з кадастровим номером :01:121:0052 накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в 905 кварталі Лівобережного лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування (а.с.23-25).

Листом ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 31.07.2017 р. підтверджується, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду та перебуває у користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №000989 від 10.04.1998 р. Згідно даної інформації, ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не надавало дозволу на вилучення даної земельної ділянки лісового фонду, зміни цільового призначення земель не проводилось (а.с.26).

Листом Київського обласного та по місту Києву Управління лісового та мисливського господарства від 07.03.2018 р. підтверджується інформація про те, що управління не надавало погодження на вилучення та зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:121:0052 (а.с.30).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно ст. 8 Лісового кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

За змістом положень ст. 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «ґ» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України).

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення (ст. 56 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст. 57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Спірна земельна ділянка в силу положень ст. ст. 19, 57, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України, відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 42/18 від 24.09.2018 р., земельна ділянка з кадастровим номером :01:121:0052 (площею 0,2000 га) повністю розташована в межах земель, що перебувають у користуванні ДП «Вищедубичанське лісове господарство».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження достатніми, допустимими і беззаперечними доказами доводи прокурора стосовно того, що вищевказана земельна ділянка перебуває в користуванні позивачів та її вилучення відбулося без згоди землекористувача та в порушення порядку зміни цільового призначення.

За правилами ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, кім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка :01:121:0052, площею 0,2000 га, передана у власність ОСОБА_2 всупереч встановленого законом порядку на підставі незаконного рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області та належала до земель лісового фонду, а тому, позовні вимоги прокурора про визнання рішенням Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність в межах села Рожни, на території Рожнівської сільської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 р. (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДП «Вищедубечанське лісове господарство» земельної ділянки з кадастровим номером :01:121:0052, площею 0,2000 га, є похідними від вимог про скасування незаконного рішення, вони також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідачів на користь прокуратури Київської області витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1588 від 09.07.2018 р. про сплату судового збору.

Також стягнути з відповідачів на користь ДП «Вищедубичанське лісове господарство» витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі по 484 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 253-261, 319, 321, 388 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2012 р. №894 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність в межах села Рожни, на території Рожнівської сільської ради», в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» земельну ділянку загальною площею 0,2 га з кадастровим номером :01:121:0052.

Стягнути з Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, , та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь прокуратури Київської області, р/р НОМЕР_2 , МФО 820172 (Державна казначейська служба України у м. Києві) код ЄДРПОУ 2909996; Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн.

Стягнути з Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, , та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Державного підприємства «Вищедубичанське лісове господарство», , витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі по 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський