ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження №22ц-819/8/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 25 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» до ОСОБА_5, третя особа - Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи» Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про стягнення грошових коштів,

встановив:

У серпні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» (далі ПАТ «МЖК») звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило стягнути з відповідача остаточну вартість квартири АДРЕСА_1 у сумі 253226,62 грн., інфляційні збитки у розмірі 188988,67 грн. та 3 % річних 19064,84 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що 02 серпня 2005 року між ПАТ «МЖК», Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву (далі Фонд), та ОСОБА_5 укладено договір про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла №68-Х-19. Відповідно до умов договору Фонд вносить інвестиції у будівництво квартири коштами Позичальника, а Організація передає квартиру, згідно із Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 №584 та актом прийому-передачі.

За вказаним договором вартість будівництва 1 кв.м. квартири АДРЕСА_1 на час підписання договору становила 2350 грн. у тому числі ПДВ 20% - 391,67 грн., а загальний об'єм інвестицій в будівництво складав 190 726 грн.

Додатковою угодою до зазначеного договору, укладеною між цими ж сторонами і в цей же день - 02 серпня 2005 року встановлено, що вартість будівництва 1 кв.м. житла може уточнюватись.

У договорі передбачено сплату фактичної вартості квартири, так як будівництво багатоквартирного житлового будинку завжди має цикл виробництва не один рік, тому і потребується встановлення фактичної вартості будівництва і відповідна сплата остаточного внеску, який складається із фактичної вартості 1 кв.м. на день затвердження акту про прийняття житлового будинку в експлуатацію, за мінусом оплаченої площі.

Листом від 11 червня 2010 року ОСОБА_5 було повідомлено про збільшення вартості 1 кв.м. житла та запропоновано проект додаткового договору про внесення відповідних змін. Однак відповідач відмовився їх підписувати і сплачувати додаткові кошти.

Даний житловий будинок було збудовано та прийнято в експлуатацію 28 січня 2013 року і вартість 1 кв.м. склала 5458,44 грн., яка обрахована відповідно до вартості основних фондів, які прийняті в експлуатацію та зазначені у декларації. Загальна вартість квартири №51 склала 439404,42 грн., з яких оплачена площа - 186177,80 грн., а остаточний внесок склав 253226,62 грн., який відповідач відмовляється сплачувати.

Також, згідно умов п.5 договору ОСОБА_5 листом №73 від 12 лютого 2013року було повідомлено про прийняття будинку в експлуатацію та надано копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, де також містилася вимога про сплату остаточного внеску протягом 7-ми днів з моменту отримання листа. Даний лист відповідач отримав 13.02.2013.

Позивач вказує, що відповідач не виконав обов'язків, які передбачені договором, не замовив технічний паспорт, не сплатив останній платіж, передбачений графіком і остаточний внесок, чим порушив умови договору, норми цивільного права, права позивача та спричинив значні матеріальні збитки, оскільки забудовник змушений був закінчити добудову об'єкта за власний рахунок, що є прямими збитками підприємства.

Оскільки ОСОБА_5 не виконані грошові зобов'язання за договором, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування інфляції за весь час прострочення з 21.02.2013 по 25.08.2015 в розмірі 188 988,67 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить 19 064,84 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» грошові кошти в розмірі 461 280,13 грн., з яких сума основного боргу в розмірі 253 226,62 грн., інфляційні витрати в сумі 188 988,67 грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 19 064,84 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що замість планового закінчення будівництва у 2007 році, будинок був зданий в експлуатацію у 2013 році.

Апелянт звертає увагу суду на те, що додатковою угодою від 02 серпня 2005 року передбачено вичерпний перелік підстав за яких вартість 1 кв.м. житла може уточнюватися, проте такі підстави позивачем не доведені.

Збільшення вартості квартири повинно було узгоджено сторонами, але у додатковій угоді про внесення змін до договору про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла, надісланої позивачем, був зазначений інший номер квартири, тому він відмовився її підписувати.

Апелянт звертає увагу суду й на те, що сторони не є учасниками інвестиційного процесу, оскільки, укладаючи договір, він мав намір набути у власність квартиру, а не отримати прибуток (доход) чи досягти соціального ефекту. Вважає, що правовідносини між сторонами регулюються нормами ст. 875 ЦК України та він повинен прийняти об'єкт будівництва, а потім сплатити його вартість, проте позивач та третя особа не вчиняють дії по проведенню огляду та передачі йому квартири.

Посилається на те, що суд не надав оцінки обставинам, встановленим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10 серпня 2015 року, у якому суд дійшов висновку, що визначити фактичну вартість 1 кв.м площі квартири станом на 28 січня 2013 рік не надається за можливе, у зв'язку з тим, що на дослідження не надано проектно-кошторисну документацію у повному обсязі та взагалі не надано звітну документацію на виконання будівельних робіт.

Крім того зазначає, що за відсутності копії акту прийому-передачі квартири він позбавлений можливості замовити технічний паспорт на квартиру з метою сплати останнього платежу у сумі 4 548,20 грн., який передбачений графіком фінансування. Наслідком неотримання технічного паспорта на квартиру є те, що площа квартири на даний час документально не визначена, тому розрахунок остаточної вартості квартири, зроблений позивачем, є неправомірним.

Апелянт вважає неправильним застосування у спірних правовідносинах положень ст. 625 ЦК України, оскільки, на його думку, правовідносини, які виникли між сторонами, не є грошовими зобов'язаннями.

У відзиві на апеляційну скаргу Херсонське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» її доводи не визнало, рішення суду вважає законним та обґрунтованим. Фонд зазначив, що умовами договору про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла передбачено збільшення вартості 1 кв.м та здійснення остаточного розрахунку після затвердження акту державної комісії про прийняття житлового будинку в експлуатацію, який розраховується виходячи з фактичної вартості 1 кв.м житла, загальної площі квартири відповідно технічного паспорту на квартиру, виданого БТІ, за мінусом оплаченої площі квартири. Вартість 1 кв.м. збудованого житла у розмірі 5458,44 грн. розрахована згідно даних Декларації про готовність об'єкта до експлуатації на житловий будинок АДРЕСА_1, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 28.01.2013 року, який співвідноситься з показником опосередкованої вартості спорудження житла на час введення будинку в експлуатацію та відповідає умовам договору про дольову участь у будівництві житла. Також Фонд зазначив, що ОСОБА_5 відмовився скористатися можливістю збільшення розміру раніше наданого кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим. Зазначило про відсутність вини забудовника у перенесенні строків завершення будівництва. Крім того, питання щодо права забудовника змінити дату планового закінчення будівництва врегульовано сторонами шляхом укладення додаткової угоди. Також позивачем зазначено, що зміна вартості 1 кв.м визначена умовами договору. У даному випадку зміна вартості 1 кв.м відбулася за рахунок кризи у будівельній галузі, що є фактом, визнаним на законодавчому рівні.

Вважає посилання апелянта на неможливість оформлення технічного паспорта на квартиру через відсутність акту прийому-передачі квартири необґрунтованими, такими, що суперечать порядку отримання технічної документації на об'єкт нерухомості.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно норм ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно договору №68-Х-19 про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла, укладеного 02 серпня 2015 року між Фондом сприяння молодіжному житловому будівництву і позичальником ОСОБА_5 з однієї сторони та АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» (правонаступником якого є ПАТ «МЖК»), сторони погодили вартість квартири АДРЕСА_1, яка складала 190 726 грн. При цьому відповідно п.5 договору сторони також домовились, що остаточний розрахунок за квартиру здійснюється після затвердження акту державної комісії про прийняття житлового будинку в експлуатацію, за письмовим повідомленням організації і надання копії акту, шляхом оплати остаточного внеску, який розраховується наступним чином: остаточний внесок = фактична вартість 1 кв.м житла (загальна площа квартири - оплачена площа квартири), де загальна площа квартири - площа квартири згідно з технічним паспортом, оплачена площа - сума коштів фактично сплачених, фактична вартість 1 кв. м житла - вартість 1 кв.м площі квартири на день затвердження акту приймальної комісії про прийняття житлового будинку в експлуатацію, визначена згідно кошторисної документації організації, але не вище середньої ринкової вартості 1 кв.м площі аналогічного за характеристиками житла.

Вказані положення договору відповідають п.3.3 Інвестиційної угоди № 68-Х про будівництво житла від 15 вересня 2004 року, укладеного між Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву (у подальшому Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву») та АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс», невід'ємною частиною якої він є.

02 серпня 2005 року сторони уклали додаткову угоду до договору №68-Х-19, якою передбачили підстави зміни вартості 1 кв. м.

Додатковою угодою №2 до договору №68-Х-19 від 29 серпня 2008 року сторони змінили редакцію п.2 договору та визначили, що вартість квартири у розмірі 190 726 грн. є попередньою.

Таким чином, відповідно зазначених умов договорів сторони погодили, що вартість квартири у сумі 190 726 грн. є попередньою та дійшли згоди, що остаточна її вартість буде визначена після затвердження акту державної комісії про прийняття житлового будинку в експлуатацію.

Отже, сторонами визначено час виконання обов'язку щодо сплати остаточної вартості квартири: затвердження акту державної комісії про прийняття житлового будинку в експлуатацію, що не суперечить нормам ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Як убачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію 28 січня 2013 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ «МЖК» зазначив, що від ОСОБА_5 всього надійшло інвестицій на будівництво житла у сумі 186 177,80 грн., що підтверджується довідкою від 25.08.2015 року (а.с.63) та не заперечується відповідачем, та складає 42% від загальної вартості квартири, оскільки остання становить 439 404, 42 грн. виходячи з розрахунку:

36 396 350 грн. ( вартість основних фондів, які прийняті в експлуатацію відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації) / 6667,9 кв.м ( загальна площа квартир) = 5458, 44 грн, що складає вартість 1 кв.м.

5458, 44 грн * 80,5 ( площа квартири АДРЕСА_1відповідно технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 37))= 439 404, 42 - 186 177, 80 грн.( сплачені відповідачем кошти)= 253 226, 62 грн.

Вартість основних фондів та загальна площа квартир підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, житлового будинку АДРЕСА_1, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 28 січня 2013 року (а.с.32-35).

Розмір квартири АДРЕСА_1, яка є складовою частиною технічного паспорту, відповідно до Інструкції

про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (а.с.37).

Відповідно до висновку від 09 червня 2015 року №09/15 додаткової будівельно-технічної експертизи, проведеної у цивільній справі №668/12394/13ц за позовом ОСОБА_5 до ПАТ « Молодіжний житловий комплекс», третя особа - Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи» Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права власності та визначення остаточної вартості площі квартири, середня ринкова вартість 1 кв.м житла, аналогічного квартирі АДРЕСА_1, становить 5003,00 грн. (а.с.140-164).

Зазначена вартість встановлена експертом без врахування податку на додану вартість. Разом з тим, відповідно норм п. 185.1 ст. 185 Податкового Кодексу України об'єктами оподаткування є, зокрема, постачання товарів, послуг на митній території України. У відповідності до п. 197.1.14 ст. 197 Податкового Кодексу України звільняються від оподаткування операції, зокрема з постачання житла, крім їх першого постачання . У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника.

За висновком будівельно-технічної експертизи середня ринкова вартість 1 кв.м з ПДВ станом на 28.01.2013 рік складала 6003,60 грн ( 5003,00*1,2).

З огляду на зазначене, вартість 1 кв.м , визначена позивачем , не перевищує середньої ринкової вартості 1 кв.м, що відповідає положенням п. 5 Договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що фактична вартість 1 кв.м , визначена позивачем відповідає умовам п.5 договору №68-Х-19 про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла, а від так і вартість квартири в цілому.

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 10 серпня 2015 року у справі №668/12394/13ц факту відсутності можливості встановити фактичну вартість 1 кв.м площі квартири станом на 28.01.2013 року у зв'язку з тим, що на дослідження не надано проектно-кошторисну документацію у повному обсязі та взагалі не надано звітну документацію на виконання будівельних робіт, спростовується текстом вказаного рішення та висновком № 09/15 додаткової будівельно-технічної експертизи, досліджених у судовому засіданні апеляційної інстанції.

З вказаного рішення та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи у зазначеній справі вбачається, що оскільки висновок проведеної комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи від 30 вересня 2014 року є неповним та експертиза проведена за відсутності проектно-кошторисної документації та звітної документації на виконання будівельно-технічних робіт, у справі проведена додаткова будівельно-технічна експертиза (висновок від 09 червня 2015 року) з висновками якої сторони не погодились, при цьому клопотань про проведення додаткової експертизи сторони не заявили, у зв'язку з чим, за відсутності інших доказів у визначенні вартості квартири відмовлено.

З пояснень представника позивача, наданих у додаткових поясненнях на апеляційну скаргу ( а.с.330,331) та у судовому засіданні вбачається, що позивач не погодився з вказаним висновком додаткової будівельно-технічної експертизи оскільки середня ринкова вартість квартири визначена експертом без врахування податку на додану вартість.

У судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач та його представник зазначили, що висновок додаткової будівельно-технічної експертизи № 09/15 від 09 червня 2015 року не може бути прийнятий, як доказ, оскільки експертиза проведена без необхідних вихідних даних, а саме проектно-кошторисної документації та звітної документації на виконання будівельних робіт.

Такі доводи спростовуються висновком додаткової будівельно-технічної експертизи № 09/15 від 09 червня 2015 року( а.с. 140-164), з якого вбачається, що експертиза проведена зокрема на підставі вихідних даних: робочого проекту забудови групи житлових будинків АДРЕСА_1, зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, позитивного висновку комплексної державної експертизи по робочому проекту, позитивного висновку та додатку до нього комплексної державної експертизи, корегування сантехнічної та електричної частини проекту, технічного паспорту на житловий будинок, актів виконаних робіт по авторському та технічному нагляду, робочого проекту, актів виконаних підрядних робіт КБ-2 та довідки форми КБ-3 за період січень 2005р-травень 2013р. та їх реєстрів, договорів підряду на виконання робіт та договірних цін на них та їх реєстрів, розрахунку лімітів витрат на утримання служби замовника за період січень 2005 - березень 2013р.

У судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачу та його представнику роз'яснено право заявити клопотання про проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, але таким правом останні не скористались, будь-яких доказів на спростування розрахунку позивача щодо вартості 1 кв. м та квартири в цілому не надав.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ч.1 ст. 77 ЦПК України, колегія суддів вважає висновок додаткової будівельно-технічної експертизи № 09/15 від 09 червня 2015 року належним доказом у справі, тому суд першої інстанції, приймаючи його до уваги, дійшов вірного висновку, що визначена позивачем вартість 1 кв.м не перевищує середньої ринкової вартості 1 кв.м аналогічної за характеристиками квартири станом на 28.01.2013 рік.

Про збільшення вартості 1 кв.м АТЗТ «МЖК» повідомило ОСОБА_5 11.06.2010 року, про що свідчить особистий підпис відповідача, та чого останній не заперечує, та надало проект додаткового договору про внесення змін до договору № 68-Х-19.

У листі від 08 грудня 2010 року на адресу ОСОБА_5 АТЗТ « МЖК» надано детальний розрахунок вартості 1 кв.м станом на грудень 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відповідачем не виконані умови договору № 68-Х-19 щодо остаточного розрахунку за квартиру та не спростований відповідачем розрахунок вартості 1 кв.м та квартири в цілому.

Відповідно п. 2.5 Кредитної угоди № 357 від 02 серпня 2005 року, укладеного між укладеної між Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_5, якщо фінансування будівництва (реконструкції) житла здійснюється поетапно, сума кредиту може уточнюватися протягом періоду будівництва (реконструкції) житла відповідно до змін вартості 1 кв.м житла та середньої вартості будівництва, що склалася у регіоні на час введення житла в експлуатацію. У зв'язку з цим Фондом за погодженням з Позичальником проводяться додаткові розрахунки та вносяться відповідні зміни до кредитної угоди.

Представник Фонду зазначив та відповідач не заперечував, що останній відмовився від внесення змін до кредитної угоди з метою збільшення кредитного ліміту.

Посилання апеляційної скарги, як на підставу необґрунтованості збільшення вартості квартири, на відстрочення закінчення будівництва з 2007 року до 2013 року з вини забудовника, що призвело до збільшення вартості майна, колегія суддів не приймає, оскільки по-перше відповідно додаткової угоди від 29 серпня 2008 року за №2 до договору № 68-Х-19 ( а.с.236) сторони дійшли згоди, що планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію відбудеться у 2009 році, при цьому організація має право корегувати термін закінчення будівництва будинку у відповідності до наявності технічних та виробничих умов, які виникають протягом будівництва.

Відповідно додаткових угод до інвестиційної угоди (а.с. 20, 22,23) сторонами узгоджувався строк закінчення будівництва.

Як вбачається з листів АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» від 08 грудня 2010 року, 14 березня 2011 року ( а.с. 25-28) ОСОБА_5 повідомлено про перенесення закінчення будівництва на ІV квартал 2011 року.

По-друге, рішенням господарського суду Херсонської області від 21 червня 2012 року у справі за позовом Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи» Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ПАТ «МЖК» про стягнення неустойки за порушення строків завершення будівництва , встановлена відсутність вини забудовника у перенесенні строку завершення будівництва з ІV кварталу 2011 року без укладення додаткової угоди, оскільки у світлі Закону України « Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» економічні наслідки світової фінансової кризи мають для них непереборну силу. Також, судовим рішенням встановлено, що на порушення строків закінчення будівництва стала нестача коштів, оскільки станом на ІV квартал 2011 року здійснено інвестицій в розмірі 80 %.

Доводи щодо ненадання позивачем додаткової угоди про визначення вартості 1 кв.м. квартири та перенесення строку закінчення будівництва спростовуються листами АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» від 11 червня 2010 року, 08 грудня 2010 року, 14 березня 2011 року ( а.с. 25-29) та посиланнями відповідача у апеляційній скарзі на отримання такої угоди, але з зазначенням невірного номеру квартири, що стало підставою для відмови її підписання. Крім того, з пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні апеляційної інстанції, він не підписав вказану угоду через незгоду зі збільшенням вартості 1 кв.м квартири.

Посилання апелянта на те, що правовідносини між сторонами регулюються положеннями ст. 875 ЦК України, відповідно яких він повинен спочатку прийняти квартиру, а потім сплатити її вартість, є юридично неспроможними.

З кредитної угоди № 357 від 02 серпня 2015 року, укладеної між Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_5, вбачається, що останньому згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29 травня 2001 року № 584, надано прямий адресний ( цільовий) кредит на будівництво житла згідно проекту за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно Інвестиційної угоди № 68-Х про будівництво житла від 15 вересня 2004 року ( з врахуванням укладених додаткових угод), укладеної між Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та АТЗТ « Молодіжний житловий комплекс» Фонд зобов'язався внести інвестиції в будівництво 85-квартирного цегляного житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку та на умовах, передбачених цією угодою, та прийняти готові до заселення квартири для наступного оформлення у власність позичальників, згідно з Положенням.

Відповідно п.10 договору №68-Х-19 про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла цей договір є невід'ємною частиною інвестиційної угоди про будівництво (реконструкцію) житла від 15 вересня 2004 року № 68-Х.

Таким чином, сторони є учасниками інвестиціного процесу, що також встановлено у рішенні Апеляційного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ « Молодіжний житловий комплекс», третя особа - Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи» Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про визнання права власності та визначення остаточної вартості площі квартири, та будівництво житлового будинку здійснювалось за рахунок інвестицій, а тому правовідносини між сторонами регулюються ЗУ «Про інвестиційну діяльність» та укладеними договорами.

Зважаючи на те, що предметом даного позову є стягнення остаточної вартості квартири, посилання апеляційної скарги щодо відсутності можливості отримання технічного паспорту та огляду квартири для складення акту прийому-передачі не мають значення для справи та встановленню не підлягають, що також встановлено ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «МЖК», Херсонського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про примусове виконання обов'язку в натурі, відповідно до якої встановлено, що сторони визначили порядок та строки проведення огляду квартири та складення відповідних актів за результатами такого огляду, які за умовами договору не ставляться у залежність від визначення сторонами остаточної вартості придбаної позивачем квартири.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що сплаті підлягає сума остаточного платежу, яка становить 4548,20 грн., а не 253 226,62 грн., посилаючись на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 30 жовтня 2013 року у справі за позовом ПАТ «МЖК» до ОСОБА_5, третя особа - Херсонське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання договору, оскільки із зазначеного рішення вбачається, що між сторонами існує спір щодо остаточної вартості квартири, який підлягає вирішенню у іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «МЖК» про визнання права власності, який перебував на розгляді суду на час постановлення зазначеної ухвали.

Крім того, остаточна сума першого внеску 4548,20грн. є складовою частиною першого внеску, який передбачений п.2.1 Кредитної угоди № 357 від 02 серпня 2005 року та п.17 Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29 травня 2001 року № 584 та графіком фінансування, який є додатком до договору про дольову участь в будівництві ( реконструкції) житла № 68-Х-19 від 02 серпня 2005 року, який сплачується після отримання технічного паспорту на квартиру та не є складовою частиною остаточного внеску при остаточному розрахунку за квартиру.

Доводи щодо неправомірності розрахунку позивачем остаточної вартості квартири без виготовленого технічного паспорту на квартиру, а отже без визначення площі квартири , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки по-перше остаточна вартість квартири визначена, виходячи із визначеної площі квартири відповідно технічного паспорту на житловий будинок,копія експлікації внутрішній площ до плану будівництва якого є в матеріалах справи ( а.с. 37), по -друге, умовами, укладених сторонами договорів, з приводу будівництва квартири, не передбачено послідовність дій сторін щодо оплати остаточної вартості квартири та її огляду з отриманням технічного паспорту .

Не спростовують доводи апеляційної скарги і висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат з огляду на норми матеріального права, які передбачають відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договору.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Таким чином,зважаючи на те, що відповідачем у порушення умов п.5 договору про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла №68-Х-19, не сплачено остаточної вартості квартири, тобто порушене грошове зобов'язання перед позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для цивільної відповідальності відповідача перед позивачем на підставі ст. 625 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.374, 375 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 29.01.2019 року.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко