П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 759/13784/19

Номер провадження 22-ц/824/16036/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Скрипник О. Г., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний в місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з заявою про встановлення юридичного факту стосовно того, що ОСОБА_3 є за національністю німкеня.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї росіянина ОСОБА_4 та українки ОСОБА_5 .

У зв`язку з помилкою у визначенні національності батька заявника, який за походженням є «німець», остання звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року встановлено факт неправильності запису про народження ОСОБА_3 , що зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві 25 лютого 1977 року за № 602 в частині відомостей про національність батька дитини, зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції внести зміни до вищевказаного актового запису, а саме в графі «національність» розділу «відомості про батька» замість «росіянин» навести «німець».

Скаржник зазначає, що оскільки її батько за національністю «німець», вона відповідно - «німкеня», тому для відновлення національності, встановлення національної приналежності та підтвердження її німецького походження остання звернулась до суду.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва (а.с. 38 - 40) залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Святошинський районний в місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 надіслав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись порушення вимог ст. 376 ЦПК України, просив скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний в місті Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що заявник, звертаючись до суду з заявою, просила лише встановити юридичний факт та не порушувала питання про внесення змін до актів цивільного стану.

Разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви, виходив з того, що чинним законодавством не передбачено зазначення як національності батьків, так і національності осіб, що вступають в шлюб, в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС, а тому Святошинський районний суду міста Києва вийшов за межі розгляду заяви, що є порушенням норм ЦПК України.

Встановлення факту національної ідентичності заявнику необхідно для реалізації особистих прав - підтвердження німецького походження її роду.

Крім того, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року встановлено факт неправильності запису про народження ОСОБА_2 , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві 25 лютого 1977 року № 602, в частині відомостей про національність батька дитини, зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві внести зміни до вищевказаного актового запису, а саме в графі «національність» розділу «відомості про батька» замість «росіянин» навести «німець».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк на подачу відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Семашко Д. М. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника - адвоката Семашка Д. М., з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї росіянина ОСОБА_4 та українки ОСОБА_5 (а.с. 9, 11-12).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року встановлено факт неправильності запису про народження ОСОБА_3 , зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві 25 лютого 1977 року № 602 в частині відомостей про національність батька дитини, зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві 25 лютого 1977 року № 602 про народження ОСОБА_3 , а саме в графі «національність» розділу «відомості про батька» замість «росіянин» навести «німець» (а.с. 10).

03 травня 2019 року реєстратором Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внесено зміни до актів цивільного стану громадян, зокрема, щодо відомостей про національності батька дитини - ОСОБА_4 з «росіянин» на « німець » (а.с. 11-12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявником неправильно обраний спосіб захисту його порушених прав, оскільки чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану національність батьків дитини, чи осіб, що вступають в шлюб.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно із вимогами ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч. 2 вищевказаної статті, зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені лише ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в судовому порядку не підлягають встановленню юридичні факти щодо належності особи до певної національності. Вірним способом відновлення порушеного права, якщо воно мало місце, може бути звернення до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану, а у разі відмови - оскарження відмови в судовому порядку.

Таким чином, посилання скаржника на те, що в позасудовому порядку встановити факт приналежності до певної національності є неможливим, не спростовує висновків суду першої інстанції, так як заявником не вичерпано всі можливості встановлені законодавством для вирішення зазначеного питання, а звернення до суду з такою вимогою є передчасним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова