Справа № 473/4908/19
РІШЕННЯ

іменем України

"10" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М., заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання у певному місці,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання у певному місці в якій вказувала, що з 18 липня 1986 року (моменту народження) вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На час народження заявниці в квартирі були зареєстровані її мати ОСОБА_2 (яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла), вітчим ОСОБА_3 (який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер) та брат ОСОБА_4 (який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер).

Проте реєстрація ОСОБА_1 в квартирі була проведена лише 16 березня 2004 року.

Тому заявниця позбавлена можливості довести факт свого постійного проживання в квартирі з моменту народження до моменту реєстрації, внаслідок чого остання не може використати надане їй законом право на приватизацію державного житлового фонду за місцем мешкання.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про встановлення факту її постійного проживання в квартирі по АДРЕСА_1 протягом періоду з 18 липня 1986 року по 16 березня 2004 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просив врахувати те, що заявниця звернувшись до органу приватизації житлового фонду, не надала усіх необхідних документів, а саме довідки з попередніх місць проживання щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду, що унеможливлює оформлення приватизації житла.

Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що з 18 липня 1986 року (моменту народження) ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На час народження заявниці в квартирі були зареєстровані її мати ОСОБА_2 (яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла), вітчим ОСОБА_3 (який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер) та брат ОСОБА_4 (який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер).

Проте реєстрація ОСОБА_1 в квартирі була проведена лише 16 березня 2004 року.

Тобто, заявниця позбавлена можливості довести факт свого постійного проживання в квартирі з моменту народження до моменту реєстрації та відсутності у неї протягом цього періоду інших місць проживання, внаслідок чого остання не може використати надане їй Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію державного житлового фонду за місцем мешкання, оскільки згідно п.п. 18, 20 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, громадянин, який бажає приватизувати житло, подає до органів приватизації разом з іншими передбаченими законом документами документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання заявниці в квартирі у зазначений нею період повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_1 з моменту народження до моменту реєстрації шлюбу постійно мешкала разом з матір`ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_1 ;

-копією довідки ОСББ «Вознесенськ - наш дім» б/д та актом ОСББ «Вознесенськ - наш дім» від 30 вересня 2019 року (а.с. 8-9), згідно яких ОСОБА_1 з 18 липня 1986 року по 16 березня 2004 року постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , а з 16 березня 2004 року зареєстрована у вказаній квартирі. Також у вказаній квартирі з 23 жовтня 1978 року до моменту смерті були зареєстровані та мешкали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ;

-додатково - положеннями ст. 17 ЦК УРСР (діючих у зазначений період), згідно якої місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів;

-іншими доказами в сукупності.

Від встановлення факту постійного проживання заявниці у квартирі залежить виникнення її майнового права (права на приватизацію житла), законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного факту за обставин, що виникли, із заяви ОСОБА_1 не вбачається наявності спору про право.

Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання у певному місці - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 18 липня 1986 року по 16 березня 2004 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв