Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 1417/1246/12
УХВАЛА

06 грудня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

25 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»(далі - заявник) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05.07.2011 у цивільній справі № 1417/1246/12 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 18633 грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Згідно з інформацією з автоматизованої системи виконавчих проваджень Миколаївським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснюється примусове виконання рішення суду АСВП 34293407.

09 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та Публічним акціонерним товариством Банк Київська Русь укладено Договір № UA-EA-2018-06-22-000031-b укладено договір про відступлення прав вимоги. За умовами Договору відступлення Публічне акціонерне товариство Банк Київська Русь, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-06-22-000031-b - передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» - прийняло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором, уладеним із ОСОБА_1 .

Оскільки кредитором за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 виступає заявник, а також, з огляду на те, що ОСОБА_1 заборгованість за зазначеним кредитом не погашена, заявник просить замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство Банк Київська Русь на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за правом вимоги до ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник не з`явився, з поданого до суду одночасно з заявою клопотання вбачається, що заявник підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу без участі його представника.

Боржник ОСОБА_1 ,належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи № 1417/1246/12, суд дійшов такого.

05 липня 2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 1417/1246/12ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь заборгованості за кредитним договором у розмірі 18633 грн. 11 коп. та судового збору у розмірі 214 грн. 60 коп.(матеріали ц. с. № 1417/1246/12 - а. с. 41-42).

09 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та Публічним акціонерним товариством Банк Київська Русь укладено Договір № UA-EA-2018-06-22-000031-b про відступлення прав вимоги. За умовами Договору відступлення прив вимоги Публічне акціонерне товариство Банк Київська Русь, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-06-22-000031-b - передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» - прийняло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року, уладеним із ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, п. п. 1), 2) ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України Про виконавче провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України Про виконавче провадження, зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім цього, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою, і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 260, ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, - задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні № 34293407, а саме - Публічне акціонерне товариство Банк Київська Русьйого правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (код ЄДРПОУ: 39508708; р/р НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЗЕН БАНК АВАЛЬ» У М.КИЄВІ, МФО 380805) за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М. М. Войнарівський

06.12.2019