ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000 грн. Щомісячно на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2009 року, від якого мають малолітніх дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки суд позбавлений можливості врахувати матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, фактичні обставини справи, які суд вважав встановленими, взагалі не узгоджуються з висновком суду щодо відсутності підстав для стягнення аліментів, що є взірцем порушення прав малолітніх дітей, упередженості та грубого нехтування норм закону.

Крім того, скаржник зазначає, що відповідач не має постійного місця роботи, його дохід має нерегулярний характер, тому вона і звернулася з позовними вимогами про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Вважає вищезазначені підстави достатніми для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей.

Відповідач правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористався.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що сторони у справі з 09 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір ю та знаходяться на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Тлумачення положень частини другої статті 182 СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Тлумачення статті 183 СК України свідчить, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду (Постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи, а його дохід має нерегулярний характер.

Установивши, що з грудня 2018 року відповідач ухиляється від обов язку утримувати малолітніх дітей, які проживають з матір ю та знаходяться на її утриманні, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення малолітніх дітей, суд першої інстанцій дійшов хибного висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих позивачем доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права, застосувавши наведенні вище положення Сімейного кодексу України, врахувавши відсутність відомостей про доходи відповідача, так і про можливісь сплачувати у заявленому розмірі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки відповідач, будучі працездатною особою, зобов`язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем.

Згідно Закону України Про державний бюджет України на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня у розмірі 2 118 гривні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим та об єктивним розміром стягнення аліментів на утримання малолітніх сина та доньки, які необхідно стягнути на кожного з відповідача, буде 1060 грн. щомісячно, до досягнення кожним з дітей повноліття.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення скасуванню як таке, що постановлене з невірним застосуванням норм матеріального права та через невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1 451,18 гривні (розмір заявлених вимог - 4 000 грн., розмір вимог, що підлягають задоволенню 2 118 гривні, розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 768,40 грн (768, 40 грн х 2 118 грн : 4 000 грн = 1 451,18 грн).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 060 грн. щомісячно, та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 060 грн., щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Допустити негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1 451,18 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида