Дата документу 22.01.2019 Справа № 319/182/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №319/182/18 Головуючий у 1 інстанції: Валігурський Г.Ю.
Провадження № 22-ц/807/540/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Акціонерне товариство «БМ БАНК», про захист прав споживача, визнання п. 10.10 договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним, визнання дій страхової компанії незаконними, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, АТ «БМ БАНК».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним та АТ «БМ Банк» 24.10.2012 року укладений кредитний договір, згідно якого він одержав 153 475 грн. для придбання автомобіля.

22.10.2014 року між ним та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту легкового автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1.

01.12.2014 року стався страховий випадок, внаслідок якого його автомобіль отримав ушкодження. Згідно з ремонтною калькуляцією № SO32055/K вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 183 542,89 грн., що перевищує 70% від дійсної вартості на момент настання страхового випадку (258663,90 грн.) та за умовами договору визнається конструктивною загибеллю транспортного засобу (п. 10.7.1 договору).

Вартість залишків транспортного засобу визначена страховою компанією шляхом використання системи онлайн - аукціону ТОВ УПП «Автолайн-Україна» та складає 144 000грн. Страхове відшкодування одержав АТ «БМ Банк» у розмірі 46000 грн., як вигодонабувач.

В серпні 2015 року він звернувся до суду з позовом до страхової компанії з вимогою щодо стягнення страхового відшкодування, проте йому було відмовлено у зв'язку з передчасністю вимог, оскільки на той момент він ще не виконав в повному розмірі кредитних зобов'язань.

14.11.2017 року після виконання кредитних зобов'язань в повному обсязі він повторно звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, яка залишилась без реагування.

Вважав, що внаслідок включення до умов договору п. 10.10, який передбачає виключне право Страховика визначати порядок визначення відновлювального ремонту та вартості залишків транспортного засобу, та незаконного використання відповідачем не передбаченого законодавством в сфері страхування способу визначення вартості залишків транспортного засобу шляхом використання системи онлайн аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна» в період з 20.01.2015 р. по 27.01.2015 р., порушено його права як споживача страхових послуг та крім того відповідач невірно визначив вартість залишків ТЗ в сумі 144000 грн. та розмір страхового відшкодування в сумі 46 000 грн.

З метою узгодження розміру страхового відшкодування він направив до страховика висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТЗ за №14/02 від 18.02.2015 року, згідно якого ринкова вартість ТЗ Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1 до аварійного пошкодження при ДТП на дату 01.12.2014 року складає 197240,71 грн. Ринкова вартість аварійно пошкодженого ТЗ в результаті аварійного пошкодження при ДТП на дату 01.12.2014 р. складає 51881,71 грн.

Вважав, що розмір страхового відшкодування має бути визначений з урахуванням висновків експерта в розмірі 135 359.00 грн.

Неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та переживаннях з приводу неможливості отримання повного страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, внаслідок чого він не міг користуватися автомобілем, однак сплачував за нього кредит, постійно відчуває психологічний дискомфорт. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30000,00 грн.

На підставі зазначеного просив визнати недійсним п. 10.10 договору №3112/237/050255 добровільного страхування наземного транспорту від 22.10.2014 року, укладеного між ним та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в частині права страховика визначати порядок визначення відновлювального ремонту та вартості залишків ТЗ при конструктивній загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку); визнати незаконними дії ПАТ «СК «Універсальна», яка визначила вартість залишків автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, № кузова (шасі) НОМЕР_2, у сумі 144000 грн. не передбаченим законодавством у сфері страхування та договором страхування способом - шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна» в період з 20.01.2015 р. по 27.01.2015 р.; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на його користь 89 359,00 грн. в рахунок страхового відшкодування, 1000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення оцінки автомобіля, 500,00 грн. відшкодування витрат на евакуатор та 30000,00 грн. відшкодування моральної шкоди

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 липня 2018 року з виправленою опискою ухвалою від 17 липня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», яка визначила вартість залишків автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 144000 грн. не передбаченим законодавством у сфері страхування та договором страхування способом шляхом використання системи онлайн аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна» в період з 20.01.2015 р. по 27.01.2015 року.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_3 89359 гривень 00 копійок в рахунок страхового відшкодування, 1000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, 500 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на евакуатор, а всього - 90 859 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року заяву ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволення позову в цій частині.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції було правильно прийнято до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження №14/02 від 18 лютого 2015 року, відповідачем визначено вартість залишків транспортного засобу всупереч умовам договору та в супереч умовам договору та з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 247 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки ним погашена заборгованість за кредитним договором, він має право звернутись з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.10.2012 року між позивачем та АТ «БМ «Банк» укладений кредитний договір №17/65/241012 на підставі якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в сумі 153 475 грн. для придбання автомобіля.

22 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ «СК «Універсальна» був укладений Договір №3112/237/050255 добровільного страхування наземного транспортного засобу легкового автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер АР10 89СІ, 2012 року випуску (далі за текстом - Договір).

Вигодонабувачем за договором є АТ «БМ Банк», страхова сума за договором 200 000.00 грн., франшиза при конструктивній загибелі транспортного засобу - 10 000.00 грн.

Судом також встановлено, що 01 грудня 2014 року стався страховий випадок за яким, згідно з ремонтною калькуляцією №SO32055/к вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 183 542,89 грн., що підтверджується листом відповідача №163/09-203 від 05.02.2015 року.

Вказана сума перевищує 70% від дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку (258 663,90 грн.) та за умовами Договору визнається конструктивною загибеллю транспортного засобу (п. 10.7.1 Договору).

Як вбачається з листа ПАТ «СК «Універсальна» №163/09-203 від 05.02.2015 сума страхового відшкодування у розмірі 46 000,00 грн. (200 000,00 грн.( страхова сума) - 10 000,00 грн. (франшиза) - 144 000,00 грн.( вартість залишків транспортного засобу) = 46 000 грн.), в подальшому сплачена за листом вигодонабувача.

При цьому вартість залишків транспортного засобу легкового автомобіля Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1, визначена Страховщиком шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна», що пропонує професійну інтернет-платформу для реалізації залишків пошкоджених автомобілів та визначення їх залишкової вартості.

ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 24.10.2012 №17/65/241012, що підтверджується довідкою від 06 червня 2018 року, виданою АТ «БМ Банк».

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За приписами ст. 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 11.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту, затверджених генеральним директором ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна» 27.02.2007 року (далі за текстом - Правила страхування), розмір страхового відшкодування може визначатися на розсуд Страховика одним із способів, передбачених в п.п. 11.4.1 - 11.4.4 Правил.

Відповідно до пункту 10.10. Договору при конструктивній загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку) порядок визначення відновлювального ремонту та вартості залишків ТЗ визначається Страховиком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час укладення Договору страхування, його сторонами, за взаємною згодою, було визначено права та обов'язки сторін та досягнуто згоди щодо умов страхування, в тому числі і визначення відповідачем способу (порядку), за яким Страховик може визначити розмір страхового відшкодування, а тому підстави для визнання пункту 10.10 договору недійсним відсутні.

Довід апеляційної скарги про те, що задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 89359 гривень, суд неправильно застосував норми матеріального права: ст. 985 ЦК України та ст. 3 Закону України « Про страхування», колегія суддів вважає неприйнятним з огляду на таке.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 985 ЦК України установлено, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при укладанні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Стаття 3 Закону у страховому зобов'язанні виділяє два види третіх осіб. Перший вид - це застраховані особи, під якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, у разі настання яких виникає обов'язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому або вигодонабувачу (наприклад, медичне страхування роботодавцем своїх працівників). Введення застрахованої особи до кола суб'єктів відносин страхування допускається лише за її згодою. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Другим видом є вигодонабувачі.

Якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК України, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК України, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, вигодонабувач - Акціонерне товариство «БМ БАНК», відмовився від пред'явлення позову до страховика щодо стягнення страхової виплати.

Судом встановлено та підтверджується довідкою від 06 червня 2018 року, виданою АТ «БМ Банк», що ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 24.10.2012 №17/65/241012.

За вказаних обставин висновок суду про наявність у позивача права звернення до суду з позовом про стягнення страхової виплати є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст.ст.636, 985 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про страхування».

Пунктом 11.4.2.1 Правил страхування, визначено, що Страхувальник та Страховик мають право самостійно визначати спеціалізовану організацію, яка буде проводити експертизу, страховик приймає експертний висновок, який складений спеціалізованою організацією чи її експертами після проведення первинної, повторної чи додаткової експертизи в підтвердження завданих збитків чи розміру витрат, необхідних на ремонт наземного транспортного засобу і (або) Додаткового обладнання, незалежно від того хто ініціював проведення експертизи, за умов, що у Страховика немає зауважень до складеного експертного висновку, які стосуються достовірності відображення обставин і причин страхового випадку та адекватності розміру заподіяних збитків.

Згідно з п.8.1.2.3 Договору одним з документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків є звіт (дослідження) судового експерта або оцінювача з інформацією щодо дійсної вартості транспортного засобу, визначення матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, визначення залишків транспортного засобу (в разі повного або фізичного зруйнування транспортного засобу).

Відповідно до пункту 10.1 Договору розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхових випадків за ризиками «ДТП», «Стихійне лихо», «Вибух, пожежа», «Попадання предметів» визначається:

- 10.1.1 Варіант 1: Розрахунок страхового відшкодування здійснюється за вибором Страховика на підставі звіту (дослідження) страхового експерта;

- 10.1.2 Варіант 2: Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, запропонованої Страховиком;

- 10.1.3 Варіант 3 Розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу.

Крім того, в залежності від характеру страхового випадку розмір страхового відшкодування обчислюється з врахуванням наступного:

При конструктивній загибелі транспортного засобу (коли вартість відновлювального ремонту згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку):

-10.7.1.1 дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи та вартості залишків транспортного засобу;

-10.7.1.2 дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» від 05.02.2015 року №163/09-203 (а.с.64), відповідач згідно з п.10.7.1.1 Договору та на підставі п.10.10 Договору визначив порядок страхового відшкодування наступним чином: дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи та вартості залишків транспортного засобу.

Проте, визначивши вищевказаний порядок страхового відшкодування, Страховщик повинен був одночасно обрати один з трьох, визначених пунктом 10.1 договору варіантів здійснення розрахунку страхового відшкодування: на підставі звіту (дослідження) страхового експерта (п.п.10.1.1); на підставі калькуляції СТО, запропонованої Страховиком (п.п.10.1.2); на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу (п.п.10.1.3).

Відповідно Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження судового експерта Булейко А.А. №14/02 від 18 лютого 2015 року, наданого позивачем ОСОБА_3, ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_1, у наслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 01.12.2014 року становить 51 881 грн. 71 коп.

Матеріали справи не містять звіту (дослідження) страхового експерту щодо вартості залишків транспортного засобу та калькуляцій СТО, запропонованої Страховиком або калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу.

При цьому доказів, на спростування вартості залишків транспортного засобу, визначених у Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження судового експерта експертного авто-товарознавчого дослідження Булейко А.А., відповідачем також не надано.

Таким чином, ані Правилами страхування, ані договором не передбачений обраний відповідачем варіант визначення страхового відшкодування - на підставі системи онлайн аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн Україна», а тому висновок суду першої інстанції про неправомірність дій Страховщика щодо застосування не передбаченого договором варіанту визначення страхового відшкодування є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам матеріалам справи та вимогам закону.

З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку про наявність підстав до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та стягнення страхового відшкодування.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність позовних вимог про стягнення моральної шкоди не заслуговує на увагу, оскільки судом було відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Заочне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: