КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виділ частин будинку в натурі,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй в натурі частину житлового будинку за вказаної адресою, що складається з приміщення №ІІ, з 2-1 по 2-6 та з 3-1 по 3-4 та виділити ОСОБА_2 частину житлового будинку, що складається з приміщення №І, з 1-1 по 1-3, 1а-1, 1а-2, а також просила суд визнати за нею право власності на виділену в натурі чатсину житлового будинку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача у справі про дату, час та місце судового розгляду справи. Окрім того, суд першої інстанції не врахував заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи призначеного на 30 вересня 2019 року, у зв`язку з тим, що останній задіяний в іншому судовому засіданні, яке було призначено в один і той же день та на один і той же час.

Щодо посилань суду першої інстанції на п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, відповідно до якого ненадання витребовуваних доказів є також підставою для залишення позову без розгляду, то суд першої інстанції не з`ясував причини неподання таких доказів, не розглянув питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі визнання причин неподання витребовуваних доказів неповажними). Окрім того, відсутність витребовуваних доказів на підтвердження заявлених вимог є підставою для відмови у задоволенні позову. У зв`язку з тим, що представник позивача не був присутнім в судовому засідання, що призначене 30 вересня 2019 року, то витребовувані судом докази не могли бути надані суду.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу Київського апеляційного суду 05 листопада 2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в якому зазначено, що 27 вересня 2018 року судом першої інстанції було задоволено клопотання про витребування у позивача оригіналу Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2017 року, однак позивач не надала витребовувані судом докази, у зв`язку з чим судом було правомірно залишено позов без розгляду.

На підставі викладеного у відзиві ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач двічі не з`явилася в судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, витребовуваний судом доказ, який має значення для вирішення спору, суду не надала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу судового засідання, представником відповідача ОСОБА_4 було заявлено клопотання про витребування оригіналу висновку від 26 квітня 2017 року. Суд на місці ухвалив задовольнити вказане клопотання та було оголошено перерву до 12 березня 2019 року о 14 год. 30 хв. (а.с. 178).

В матеріалах справи міститься лист судді Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В. від 27 вересня 2018 року, який адресовано ОСОБА_1 та зі змісту якого вбачається, що суд першої інстанції просив позивача надати суду оригінал висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2017 року для огляду в судовому засіданні (а.с. 181).

Представник позивача ОСОБА_3 отримав вказаного листа 05 жовтня 2018 року та одночасно був повідомлений про дату наступного судового засідання, яке призначено на 12 березня 2019 року о 14 год. 30 хв., що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.184).

Також, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 30 жовтня 2018 року отримала судову повістку про виклик до суду на 12 березня 2019 року о 14 год. 30 хв. (а.с. 186).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 12 березня 2019 року ні позивач ОСОБА_1 , ні її представник ОСОБА_3 не з`явилися в судове засідання, у зв`язку з чим судом першої інстанції було визнано неявку сторони позивача неповажною та оголошено перерву для повторного повідомлення сторони позивача та витребування оригіналів документів (а.с. 189).

В матеріалах справи міститься лист судді Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В. від 12 березня 2019 року, який адресовано ОСОБА_1 та зі змісту якого вбачається, що суд першої інстанції просив позивача надати суду оригінал висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2017 року в строк до 30 вересня 2019 року для огляду в судовому засіданні (а.с. 191).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала 03 квітня 2019 року судову повістку про виклик до суду на 30 вересня 2019 року о 11 год. 30 хв. та запит суду.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що він перебуває в іншому судовому засіданні в Голосіївському районному суді м. Києва (а.с. 204).

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України однією з підстав залишення позову без розгляду є те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі ненадання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребовуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувася доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Аналіз вказаних норм цивільного процесуального законодавства України, вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/2344/17, від 04 вересня 2018 року у справі №910/14047/17, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13.

Як вбачається з матеріалів справи, ні позивачем, ні її представником не подавалася заява про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача у справі ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляд справи спростовуються матеріалами справи, оскільки позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, які призначалися судом на 12 березня 2019 року та 30 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 184, 199).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції передчасно застосував п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України та залишив позов без розгляду також у зв`язку з ненаданням витребуваних доказів, то колегія суддів вважає, що вони також не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та зазначає наступне.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України також підставою для залишення позову без розгляду є те, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції двічі надсилав запит на поштову адресу позивача у справі про надання суду витребовуваного судом оригіналу висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2017 року (а.с. 181, 191) та які були завчасно отримані стороною позивача, а тому як позивач ОСОБА_1 , так її представник ОСОБА_3 мали достатньо часу для виконання свого процесуального обов`язку щодо надання доказів та надання суду витребовуваного ним документу, оскільки судові засідання у справі призначалися із значним інтервалом в часі. Разом з тим, сторона позивача знехтували своїми процесуальними обов`язками, наслідком чого стало залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства та не може бути скасована з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виділ частин будинку в натурі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: