Справа № 523/9394/19
Провадження №2/523/3666/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Аліна С.С.,

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Матвєєва В.Ю. про закриття провадження по справі за позовом Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває позов Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09.12.2019р. до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Матвєєв В.Ю. з письмовим клопотанням про закриття провадження по вищевказаній цивільній справі.

Своє клопотання обґрунтував тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав. На думку представника відповідача, в даному випадку відсутній спір є публічно правовим (спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій), а отже повинен розглядатися в адміністративному порядку.

У судовому засіданні представник Одеської міської ради Танасійчук І.М. та прокурор Дрей І.Ю. з`явилися, заперечували проти задоволення вищевказаного клопотання.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що клопотання є не доказаним, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.255 ЦПК України ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС(у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС(у зазначеній редакції) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС(у відповідній редакції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України(у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Згідно з ч.1 ст.19ЦПКУкраїни суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За таких підстав предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки поновлення права власності позивача на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція, викладена у висновках Великої Палати Верховного Судуу постановах від 20.06.2018р.у справі№820/4146/17,від 18.09.2018р.у справі№823/235/16,від 29.08.2018р.у справі№807/719/15,в яких звернуто увагу, на те, що оскарження рішення про державну реєстрацію, яке є наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, підлягає розгляду за правилами господарського чи цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у цій справі вимоги випливають із відносин, які мають приватноправовий характер, а оскаржувані дії державного реєстратора, є лише наслідком реалізації сторонами по справі прав на спірне нерухоме майно, такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому така справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Матвєєва В.Ю. про закриття провадження по справі за позовом Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Аліна С.С.