Ухвала

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 496/2444/16-ц

провадження № 61-17750ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномор`є Плюс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномор`є Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат», про визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорномор`є Плюс» (далі - ТОВ «Чорномор`є Плюс») подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просило повністю скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року неповажними. Відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Чорномор`є Плюс» про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно було подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів, а також - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 9 703,42 грн і роз`яснено заявнику, що: у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин другої та третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема за відсутності документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Супровідним листом від 07 жовтня 2019 року № 53684/0/222-19 заявнику було направлено копію вищевказаної ухвали Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року на адресу, зазначену в касаційній скарзі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та даними пошукової бази, розміщеної на офіційному вебсайті державного підприємства «Укрпошта», за ідентифікатором поштового відправлення 775, копію вищевказаної ухвали Верховного Суду заявник отримав 15 жовтня 2019 року.

За даними автоматизованої системи діловодства станом на 11 грудня 2019 року матеріали на усунення недоліків касаційної скарги до Верховного Суду не надходили.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху у встановлений строк заявником не виконано.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується з наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заявник не продемонстрував готовність брати участь у розгляді справи, подавши касаційну скаргу, не цікавився результатом її розгляду. Після отримання ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху, заявник не вчинив жодних дій для усунення недоліків касаційної скарги (не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших поважних підстав для його поновлення та не сплатив судовий збір), вимоги ухвали суду заявником не виконано.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Виходячи з викладеного, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Чорномор`є Плюс» необхідно відмовити.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномор`є Плюс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномор`є Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат», про визнання майнових прав.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук