УХВАЛА

11 грудня 2019 року

м. Кропивницький

справа №393/136/19

провадження №22-ц/4809/1804/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «ТОПАгро»,

представник позивача адвокат Назаренкао Юрій Володимирович,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Назаренка Юрія Володимировича, який представляє інтереси Приватного сільськогосподарського підприємства «ТОПАгро», на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2019 року у складі головуючого судді Рачкелюка Ю. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

19.03.2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство «ТОПАгро» (далі ПАТ «ТОПАгро») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки, кадастровий №:02:001:0085 від 15 січня 2008 року № 6 зареєстрований за № 42 від 17.12.2008 року та укладений між ПСП «ТОПАгро» (код: 30898977) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги мотивовано тим, що що 15 січня 2008 року між ПСП «ТОПАгро» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі № 6 (надалі за текстом - Договір оренди). Відповідно до Договору оренди в оренду була передана земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0085. Згідно з пунктом 3.1. Договору оренди, його укладено строком на 10 років з моменту його державної реєстрації. Після закінчення строку дії даного Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір оренди зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центра Державного Земельного Кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №42 від 17.12.2008 року. ПСП «ТОПАгро» належно виконувало обов`язки за умовами Договору оренди, а отже має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. З метою реалізації вищевказаного переважного права на поновлення Договору оренди 05.11.2018 року ОСОБА_1 було надіслано лист-повідомлення про бажання орендаря продовжити дію договору разом із додатковою угодою. Вказаний лист-повідомлення одержано орендодавцем 29.11.2018 року. Станом на 21.01.2019 року від орендодавця не надійшло відповіді на лист-повідомлення орендаря і за умовами норм ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди продовжив свою дію на той же строк та на тих же умовах в автоматичному порядку. ПСП «ТОПАгро» продовжує використовувати земельну ділянку та сплачує відповідні кошти до бюджету як платник єдиного податку. Земельна ділянка була оброблена та підготовлена під посів, закуплено відповідні товарні матеріальні ресурси для завершення весняно-польових робіт. Отже, в даному випадку, у сторін договору виникло зобов`язання щодо підписання відповідної додаткової угоди протягом місяця з моменту його автоматичної пролонгації. 21.01.2019 року орендарем підписано текст додаткової угоди та надіслано цю додаткову угоду на підпис орендодавцю. Станом на день подачі позову орендодавець не виконав свого зобов`язання щодо підписання додаткової угоди, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу ст. 15, 16 ЦК України та ч.8 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з його безпідставності, необґрунтованості та недоведеності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову - визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки (кадастровий №:02:001:0085) від 15 січня 2008 року зареєстрований за № 42 від 17.12.2008 року та укладений між Приватним сільськогосподарським підприємством «ТОПАгро» (код: 30898977) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )».

Зазначав, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що позивач не отримував листа-повідомлення від відповідача і не міг отримувати так як воно було адресовано не позивачу а іншій особі.

Стверджує, що ПСП «ТОПАгро» належно виконувало обов`язки за умовами договору оренди, а отже має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

ПСП «ТОПАгро» продовжує використовувати земельну ділянку та сплачує відповідні кошти до бюджету як платник єдиного податку. Земельна ділянка була оброблена та підготовлена під посів, закуплено відповідні товарні матеріальні ресурси для завершення весняно-польових робіт.

21.01.2019 року орендарем підписано текст додаткової угоди та надіслано цю додаткову угоду на підпис орендодавцю.

Станом на день подачі позову орендодавець не виконав свого зобов`язання щодо підписання додаткової угоди.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу ст.ст.15,16 ЦК України та ч.8 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 12:00 год. 11 грудня 2019 року.

04 грудня 2019 року від представника позивача адвоката Назаренка Ю. В. надійшло клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою ВС судових рішень у справі 378/596/16-ц та № 320/5724/17.

Клопотання мотивовано тим, що у Постанові ВС від 03 липня 2019 року у справі № 394/124/18-ц міститься висновок про те, що вимога щодо визнання договору поновленим є належним способом захисту.

Однак 31 липня 2019 року при розгляді справи № 378/596/16-ц Верховний Суд у складі колегії судців Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на судове рішення Касаційного господарського суду в якому міститься правовий висновок, згідно якого позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є неналежним способом захисту порушеного права. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17, від 15 січня 2019 року у справі № 922/1464/18.

З огляду на суперечливість прецедентної практики, справу № 378/596/16-ц передано на розгляд Великої Палати.

Також на розгляді Великої палати ВС знаходиться Справа № 320/5724/17 за якою буде вироблено загальну позицію щодо порядку застосування норми ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. підтримав клопотання.

Представника відповідача ОСОБА_3 В. заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду, викликане наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які перешкоджають подальшому розгляду справи і неможливо встановити, коли вони перестануть існувати.

Зміст статті 33 Закону України «Про оренду землі» надає право орендарю на поновлення договору оренду за умови належного виконання обов`язків за договором оренди або з застосуванням свого переважного права або у випадку продовження користування земельною ділянкою поза межами строку договору при відсутності заперечень орендодавця.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2019 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу №320/5724/17.

В ухвалі зазначено, що 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17 Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вказав, що частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору). При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 цього Закону, не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

Проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18 зробила висновок про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, Велика Палата Верховного Суду прийняла справу для продовження розгляду.

Також, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року прийнято до розгляду справу №378/596/16-ц.

В ухвалі Верховного Суду зазначено, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 березня 2019 року у справі № 908/2484/17 щодо визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов правового висновку, згідно якого позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є неналежним способом захисту порушеного права. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17 та від 15 січня 2019 року у справі № 922/1464/18.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 статті 381 ЦПК передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадк у перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК).

З урахуванням прийняття Великою Палатою Верховного Суду до розгляду цивільних справ №320/5724/17 та №378/596/16-ц з метою визначення належності способу захисту порушеного права, такого як позов про поновлення договору оренди земельної ділянки, до закінчення перегляду у касаційному порядку вказаних цивільних справ, провадження у даній справі необхідно зупинити, з метою повного, всебічного та об`єктивного її розгляду.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252 та ст.ст. 260, 261, 367, 368, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №393/136/19 за апеляційною скаргою адвоката Назаренка Юрія Володимировича, який представляє інтереси Приватного сільськогосподарського підприємства «ТОПАгро», на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2019 року - до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у справах №320/5724/17 та №378/596/16-ц) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

С. М. Єгорова

Судді А. М. Головань

С. А. Кіселик