ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Харків

справа № 643/4958/17

провадження № 22-ц/818/2940/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал»

відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу

за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2019 року, ухвалене суддею поліщук Т.В., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

КП „ Харківводоканал звернулось до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2013 по 28.02.2017 у розмірі 3798 грн. 81 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2013 по 28.02.2017 у розмірі 2692 грн. 02 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1496 грн. 21 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 229 грн. 16 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

У зв`язку із чим просили стягнути із відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 8216 грн. 20 коп.,

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2019 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2014 по 28.02.2017 у розмірі 3316 грн. 98 коп.; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2014 по 28.02.2017 у розмірі 2402 грн. 72 коп.; суму індексу інфляції у розмірі 1496 грн. 21 коп. та три відсотки річних у розмірі 229 грн. 16 коп., а всього 7445 грн. 07 коп. (сім тисяч чотириста сорок п`ять гривень 07 копійок).

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківводоканал» судовий збір у розмірі 724 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2019 року скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідачі не є споживача послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не є власниками квартири, не мають відповідної згоди власника цієї квартири та не користуються об`єктом нерухомості з 20.07.2012, а отже не отримують житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, будь-які договори про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення не укладали. У вказаній квартирі відповідачі лише зареєстровані, однак не проживають, у зв`язку із чим не зобов`язані сплачувати комунальні послуги. Вказує, що він неодноразово звертався в телефонному режимі до КП «Харківводоканал» із заявою про відмову від отримання комунальних послуг та зміну місця проживання. Проте, жодних відповідей від КП «Харківводоканал» не надходило. Вказує, що особовий рахунок оформлено на іншу особу ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною карткою, яка міститься в матеріалах справи.

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Відзив мотивований тим, що факт відсутності договору між КП «Харківводоканал» та відповідачами не є підставою для звільнення останніх від зобов`язання оплати за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Споживачі несуть обов`язок оплачувати фактично спожиті житлово-комунальні послуги. Вказує також, що відповідачі звернулися до КП «Харківводоканал» з заявою, в якій вказали, що не проживають за вказаною адресою лише в 2018 році, проте не надали документів, які підтверджували б не проживання за адресою реєстрації про що їм було повідомлено письмово.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині кожній, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за особовим рахунком наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2014 по 28.02.2017 у розмірі 3316 грн. 09 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2014 по 28.02.2017 у розмірі 2402 грн. 72 коп.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, що мали місце у період стягнення, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами права споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР).

З матеріалів справи вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,яким належить на праві приватної власності по 1/2 частині кожній. (а.с 74-75), особовий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_3 (а.с 4-5)

Вказані особи до участі у розгляді справи не були залучені.

Оскільки власниками квартири квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/2 частині та саме вони є учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Отже підстави для стягнення заборгованості з відповідачів відсутні, тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухвалення постанови про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Харківводоканал».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 березня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.

Стягнути Комунального підприємства «Харківводоканал» юридична адреса: м. Харків. вул. Шеевченка, 2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629, на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3 )витрати по сплаті судового збору 2174 (дві тисячі сто сімдесят чотири) грн. 88 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна