ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6140/19 Справа № 179/655/19 Суддя у 1-й інстанції - Кошля А. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фермерське господарство «Дніпровські Чорноземи», третя особа - державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області Грендач Тетяна Владиславівна про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Дніпровські Чорноземи» та іншим особам вчиняти певні дії на період розгляду цивільної справи, а саме: заборонити використання в будь-який спосіб: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,268 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 268 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с.31-33).

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі - відмовлено (а.с.41-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити (а.с.59-63).

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлено, що позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним договору про розірвання договору оренди від 15.10.2018 року щодо розірвання договору оренди земельної ділянки площею 10,268 га., з кадастровим № НОМЕР_1, б/н від 23.12.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та скасування реєстраційної дії в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесену державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Грендач Т.В., а саме припинення іншого речового права щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1 , б/н від 23.12.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44698958 від 19.12.2018 року; скасування реєстраційних дій вчинених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник С.В., що стосуються об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 223), а саме земельної ділянки площею 10,268 га., з кадастровим № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 2-7).

Мотиви поданої заяви про забезпечення позову зводяться до того, що неправомірними діями відповідачів порушено права позивача на оренду земельної ділянки. Позивач припускає, що особа, за якою зареєстровано право користування спірною земельною ділянкою зможе вільно та на власний розсуд здійснювати дії щодо користування земельною ділянкою, що унеможливить виконання рішення суду про задоволення позовних вимог.

Відмовляючи в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, такий вид забезпечення позову буде перешкоджати господарській діяльності.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом п.2, ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, яким чином проведення відповідачами сільськогосподарських робіт на земельній ділянці на підставі спірного договору оренди може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову є правильним. Судом враховано, що вжиття заходів забезпечення позову у виді заборонити використання в будь-який спосіб: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва будуть перешкоджати господарській діяльності відповідача.

Щодо вимог про заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії зі спірною земельною ділянкою, вони не підлягають задоволенню, оскільки такі дії можуть обмежити законне право власника земельної ділянки розпоряджатись нею на власний розсуд. Передача земельної ділянки в оренду не виключає можливість зміни власника орендованої ділянки внаслідок настання певних юридичних обставин (спадкування, тощо), вчинення інших дій за умови дотриманням зобов`язань за договором оренди.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у забезпеченні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: