Справа № 574/1115/19
Провадження №2-о/574/72/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.

в присутності

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між її бабою ОСОБА_2 та її прабабою ОСОБА_3 та факт належності останній сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №021977. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабаба ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) відповідно сертифікату серії СМ №021977, яку прийняла її дочка ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак юридично за життя не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої також відкрилася спадщина, яка складається з вище зазначеного права на земельну частку (пай), яку вона прийняла шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто раніше ОСОБА_2 .. Коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини було встановлено, що не підтверджуються родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки відсутній актовий запис про народження останньої. Крім того, нотаріус звернув увагу на розбіжності в написанні по батькові ОСОБА_3 , які містяться в цьому сертифікаті та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її по батькові записано « ОСОБА_5 », але у вказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилково записано як « ОСОБА_6 ». Вказані обставини перешкоджають отриманню свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Дзюба Л.І. в задоволенні заяви не заперечувала, просила справу розглянути без її участі, про що надала до суду листа.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожна окремо, підтвердили, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_3 , обоє вже давно померли, вони знали їх особисто так, як проживали по сусідству в с.Михайлівка Буринського району.

Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла прабаба заявниці ОСОБА_3 , яка проживала в с.Темне, Михайлівської сільської ради, Буринського району, Сумської області, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.30).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) відповідно сертифікату серії СМ №021977, яку прийняла її дочка (баба заявниці) ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, положення якого діяли на час відкриття спадщини, однак юридично за життя не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради, копією сертифікату на право на земельну частку (пай), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.10-12).

Після смерті останньої також відкрилася спадщина, яка складається з вище зазначеного права на земельну частку (пай), яку прийняла заявниця шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, будучи спадкоємцем за правом представлення, відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, оскільки її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто раніше ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями заявниці копією паспорта заявниці, довідкою Михайлівської сільської ради, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про шлюб заявниці (а.с.8-9,13-14,16-17).

Однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з відсутністю актового запису про народження ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями заявниці та листом Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Разом з тим, з довідки Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_3 , 1914 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і постійно проживала в с.Темне, Михайлівської сільської ради, Буринського району, Сумської області, а спадкоємцем її майна є дочка ОСОБА_2 (а.с.10).

Вказані обставини були підтверджені і свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покази яких суд визнає достовірними з врахуванням того, що вони тривалий час мешкають в с.Михайлівка, Буринського району Сумської області і особисто були знайомі з покійними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що покійна ОСОБА_2 є дочкою покійної ОСОБА_3 ..

Крім того, нотаріус звернув увагу на розбіжності в написанні по батькові ОСОБА_3 , які містяться в сертифікаті серії НОМЕР_1 та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її по батькові записано « ОСОБА_5 », але у вказаному сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилково записано як « ОСОБА_6 ».

Однак, аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право ОСОБА_3 на зазначену земельну частку( пай), так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №021977 від 2.04.1996 року ОСОБА_9 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «ім.Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає по батькові « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 », в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючому документі виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення її майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст.2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 77 років в селі Михайлівка Буринського району Сумської області є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років в селі Темне Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області.

Встановити факт про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ НОМЕР_2 021977, виданий Скакун Мотроні Панасівні Буринською районною державною адміністрацією 02.04.1996 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.04.1996 року за №1211 належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років в селі Темне Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 11.12.2019 року.