ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 641/8861/18

провадження № 22-ц/818/6122/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря судових засідань Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2019 року, постановлену суддею Григор`євим Б.П.

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року позовні вимоги позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 95769 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять ) грн. 38 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1683,15 грн.

03 жовтня 2019 ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду м.Харкова із заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року та його скасування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2019 року відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження заочного рішення та залишено без розгляду відповідну заяву про перегляд заочного рішення від 18 січня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження судового розгляду до того ж суду. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що копію заочного рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року він отримав 31.01.2019 року, оскільки копію оскаржуваного рішення станом на час подачі апеляційної скарги відповідачу вручено не було, про час та розгляд справи не повідомляли. Також зазначає, що копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав лише в січні 2019 року. Також вказує, що заяву про перегляд заочного рішення також було розглянуто без участі відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача АТ КБ «ПриватБанк» до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що заява подана відповідачем із пропуском строку передбаченого для подання такої заяви, а достатніх доказів про поважність причин пропуску заявник не надала.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд погодитись не може, оскільки суд дійшов до нього з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року позовні вимоги позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 95769 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять ) грн. 38 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1683,15 грн.

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду м.Харкова із заявою про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року та його скасування, в якій одночасно заявив клопотання про поновлення строку на подання такої заяви. На обґрунтування пропуску строку зазначив, що заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року та судових повісток про виклик до суду він не отримував, чим було порушено його право на судових захист. Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав тільки після Різдва в січні 2019 року, тому вважає, що станом на час розгляду справи він ще мав право і час для подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів « 2,4,7 та 11 до Конвенції (далі Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статі 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 12970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року.)

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

За змістом ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Таким чином, визначальним для вирішення питання про дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення є встановлення судом дати отримання заочного рішення і в разі пропущення такого строку за умови подання відповідної заяви - оцінка поважних причин для поновлення цього строку.

За приписами ч. 2 ст. 126 та ч.1 ст. 127 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому суд звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що відповідач копію заочного рішення отримав 31 січня 2019 року, між тим із змісту зворотнього поштового повідомлення на а.с. 48, на яке послався суд вбачається, що за цим рекомендованим відправленням, 31.01.2019 року відповідач отримав судову повістку про розгляд справи, призначений на 18.01.2019 року, 08 год.50 хв.

Доказів отримання відповідачем копії заочного рішення матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, передчасним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та залишення такої заяви без розгляду з підстав відсутності доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Крім того, апеляційний суд, зважаючи на особливості перегляду заочного рішення враховує, що постановлення оскаржуваної ухвали фактично унеможливлює оскарження заочного рішення в апеляційному порядку, що може свідчити про відмову в доступі до правосуддя.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова