КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/2680/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16143/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Кондратенко О.О., по справі за скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, в якій просив визнати неправомірною постанову про накладення штрафу, винесену 07 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньою Г.Ю. в межах виконавчого провадження №58666652 (а.с. 1-3).

В обґрунтування вимог зазначав, що Шевченківським районним судом м. Києва 07 лютого 2019 року видано виконавчий лист №761/26280/17 про зобов`язання ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» демонтувати за власний рахунок консольну металеву конструкцію (ферму), яка нависає над двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій розташований будинок. Так, 29 травня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньою Г.Ю. винесено постанову про накладення штрафу та стягнуто з заявника 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду. КП «Житло-сервіс» оскаржило вказану постанову до суду у зв`язку з безпідставністю притягнення до відповідальності. Незважаючи на це, 07 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньою Г.Ю. винесено ще одну постанову про накладення штрафу у сумі 10 200,00 грн. за невиконання рішення суду. Вважаючи вказану постанову незаконною, просив її скасувати.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року провадження у справі за скаргою КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» закрито. Роз`яснено КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», що з вищезазначеними вимогами йому необхідно звертатись в порядку адміністративного судочинства (а.с. 59-55).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 05 листопада 2019 року представник КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» - адвокат Троценко Т.М. направила поштою апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с. 57-66).

В апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та норми матеріального права. Вказувала, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого штрафу, всі рішення державного виконавця, у тому числі і сама постанова про стягнення штрафу, приймаються в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду, а тому оскаржуються у суді, який видав виконавчий документ. Після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення штрафу рішення та дії державного виконавця оскаржуються в адміністративному суді.

Вважає, що процесуальним законодавством встановлений принцип, що контроль за виконанням свого рішення покладений на суд, який видав виконавчий документ, та здійснюється у спрощеному порядку, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду, на які посилався суд першої інстанції, покладають на учасників справи додатковий обов`язок знову захищати свої права в порядку позовного провадження, що є перешкодою для реалізації права на справедливий суд. Вказувала, що скаргу було подано на дії державного виконавця щодо стягнення штрафу під час виконання виконавчого листа, а не дії державного виконавця під час виконання постанови про стягнення штрафу.

У судовому засіданні представник КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» - адвокат Троценко Т.М. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити. Стягувач ОСОБА_1 покладався на розсуд суду.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази (а.с. 74-81).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що скарга КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю. щодо накладення штрафу не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 лютого 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по справі №761/26280/17 про зобов`язання ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» демонтувати за власний рахунок консольну металеву конструкцію (ферму), яка нависає над двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій розташований будинок (а.с. 32).

Постановою від 29 березня 2019 року старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №58666652 з виконання виконавчого листа №761/26280/17, виданого 07 лютого 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва (а.с. 34).

Постановою від 29 травня 2019 року старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю. за невиконання рішення суду накладено на боржника КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 38).

Також постановою від 07 серпня 2019 року старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю. за невиконання рішення суду накладено на боржника КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. (а.с. 41).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас ч. 2 ст. 74 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року по справі №370/1034/15-ц).

Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17) та інших.

Оскільки, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення штрафу, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів визнала неспроможними і відхилила доводи апелянта про необхідність відступити від вищезазначених висновків Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, розгляд вимог щодо визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів не можуть бути розглянуті судом загальної юрисдикції, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, оскаржувана ухвала районного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 грудня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова