Провадження №: 2/752/2032/19
20.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
05.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 08.06.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано в 2004 році. Від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 . Понад 14 років відповідач не спілкується ні з нею, ні з їхнім сином, зв"язок між ними було втрачено. Матеріально відповідач не допомагає в утриманні та забезпеченні сина, який проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Крім того, має заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина. У відповідача відсутній будь-який інтерес до їхньої спільної дитини. Також вказала, що одружена з ОСОБА_4 з яким має можливість і бажання виховувати дітей. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка у судовому засіданні відсутня, подала заяву про розгляд справи за її ж відсутності, повідомила суду, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не подав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, згідно положень ч. 2 ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.8).
Шлюб між батьками неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано 10 серпня 2004 року (а.с.9).
За даними свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 16.09.2014 року, було зареєстровано шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1 (а.с 10).
Отже позивачка ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_1 .
Як видно зі змісту висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.04.2019 року №100-6238, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.41-42).
Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх сина, позивачка стверджує, що протягом останніх 14 років останній ухиляється від свого обов`язку щодо матеріального забезпечення їх спільного сина та не приймає участі у його вихованні та житті.
За даними висновку органу опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 службою у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання, за результатами якої встановлено, що позивачка ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають за адресою - АДРЕСА_1 , в якій створені належні умови для проживання та розвитку ОСОБА_3 (а.с.41).
Крім того, за даними психолого-педагогічної характеристики спеціальної школи-інтернату I-II ступенів міста Києва встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує спеціальну школу-інтернат I-II ступенів з серпня 2012 року по теперішній час. Вихованням ОСОБА_3 займається мати - ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори, спілкується з педагогами, бере участь в житті класу. Разом із бабусею хлопчика по материнській лінії неодноразово приходила до школи ,представляючи інтереси сина під час вирішення конфліктних ситуацій з однокласниками. ОСОБА_3 дуже любить і цінує свою родину. Протягом перебування дитини у шкільному закаладі батько, ОСОБА_2 жодного разу до закладу не з`являлвся, навчанням сина не цікавився, участі у його вихованні не брав. (а.с.14)
Згідно відповіді на адвокатський запит директора ТОВ "МІНІМЕД" ОСОБА_5. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спостерігається у МЦ "Педіатр і Я" з 05.2014 року. Супроводжує дитину зі слів співробітників мати ОСОБА_1 (а.с. 15)
Як видно зі змісту висновку органу опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 10.04.2019 року ОСОБА_2 надав письмове поясненя щодо того, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібраннядитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо свого сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
З огляду на встановлене та прийнявши до уваги висновок Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дитини.
На підставі викладеного керуючись Законом України "Про Охорону дитинства" ст. ст.164-166 Сімейного кодексу України ст. ст. 3, 4, 88, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України ЦПК Украйни, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк