Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 331/8887/15-ц

провадження № 61-20083св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В.І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року в складі судді Скользнєва Н. Г. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року в складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Кримської О. М., Дашковської А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, уточнивши який, просило стягнути з відповідача на користь банку 45 830,63 грн заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 18 липня 2016 року і складається з: 26 799,06 грн заборгованості за кредитом, 4 880,67 грн заборгованості за процентами, 10 350,90 грн заборгованості з комісії, 2 400 грн штрафу, а також 1 218 грн витрат зі сплати судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що 09 жовтня 2013року між сторонами укладено кредитний договір № 500420194, за умовами якого ОСОБА_4 надано кредит у розмірі 33 240 грн зі сплатою 11,99 % річних на суму залишку заборгованості, на строк до 10 жовтня 2016 року.

У результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, яку банк просив стягнути на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року позов банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 45 830 грн заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 18 липня 2016 року, та 1 218 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявність рішення про стягнення заборгованості не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання і не позбавляє права кредитора на отримання процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій 24 лютого 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову банку.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та порушили норми процесуального права. Судами задоволено позов про стягнення боргу за кредитним договором за яким 14 січня 2015 року рішенням третейського суду вже стягнуто заборгованість. Наявність двох рішень про стягнення грошових коштів за одним і тим же кредитним договором призведе до подвійного стягнення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

19 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ПАТ «Альфа-Банк» на касаційну скаргу, мотивоване тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законним і обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 квітня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суди встановили, що 09 жовтня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 500420194, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 33 240 грн зі сплатою 11,99 % річних на суму

залишку заборгованості, строком повернення до 10 жовтня 2016 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 14 січня 2015 pоку стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 жовтня 2013 року № 500420194, а саме: 26 799,06 грн заборгованості за кредитом, 1 547,98 грн заборгованості за процентами, 3 277,79 грн заборгованості з комісії, 1 тис. грн штрафу та 400 грн витрат зі сплати третейського збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 28 квітня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову про скасування вказаного рішення третейського суду.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк просив стягнути з відповідача на свою користь 45 830,63 грн заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 18 липня 2016 року і складається з: 26 799,06 грн заборгованості за кредитом, 4 880,67 грн заборгованості за процентами, 10 350,90 грн заборгованості з комісії, 2 400 грн штрафу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Оскільки, ПАТ «Альфа-Банк»у 2015 році використав своє право на дострокове стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, тому саме з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі, і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинилися.

Що стосується невиконання боржником рішення третейського суду, то у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Ураховуючи наведене, у суду були відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку сплатити на користь позивача заборгованість за кредитом, у тому числі стягнуту рішенням третейського суду, з відсотками за користування кредитом, з комісії та штрафу за порушення виконання умов договору, як і підстави для задоволення позову банку.

Відповідно до статті 412 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, а тому оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись статями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. М.Коротун

В. І. Крат