Дата документу 10.12.2019 Справа № 316/2082/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №316/2082/19 Головуючий у 1 інстанції: Куценко М.О.
Провадження № 22-ц/807/3634/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Просила визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47145397 щодо права власності АТ «Альфа-Банк» на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; прийняте 31 травня 2019 року державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О.; скасувати вчинений державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. 31 травня 2019 року запис під номером 31808521 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», вирішити питання про судові витрати.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої з 31 травня 2019 року зареєстроване АТ «Альфа-Банк», заборонити державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо передачі права власності на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , або відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що застосовані заходи забезпечення позову не є співмірними позовним вимогам, позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, суд першої інстанції не дослідив необхідність зустрічного забезпечення, просило ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви, судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги щодо заборони саме державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в державному реєстрі є безпідставними.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1,2 частини першої статті 150 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому заявник не зобов`язаний подавати суду докази.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст. 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих передчасних дій із боку відповідача, з тим, що забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на об`єкти нерухомого майна та їх обтяження підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Проте у випадку, якщо до скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна буде проведена державна реєстрація прав на цей об`єкт за іншою особою, внесення запису про скасування державної реєстрації прав буде неможливим до моменту скасування цієї державної реєстрації прав у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47145397, щодо права власності АТ «Альфа-Банк» на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прийнятого 31 травня 2019 року державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С,О., скасування вчиненого державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. 31 травня 2019 року запису під номером 31808521 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану квартиру за АТ «Альфа-Банк».

Крім того, в порядку забезпечення позову позивач подала до суду заяву, якою просила вжити заходи забезпечення її позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої з 31 травня 2019 року є АТ «Альфа-Банк», заборони державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вищезазначеної квартири.

Враховуючи наведені заявником обставини вибуття квартири з її власності, є підстави вважати, що з огляду на особливості функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незастосування заходів забезпечення позову ускладнить внесення до реєстру записів про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке оскаржує заявник, в разі задоволення позову та зумовить необхідність звернення до суду з новими позовами.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась до суду.

Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, які б підтверджували що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження АТ «Альфа-Банк» спірного нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення є неприйнятними, оскільки в даній справі застосування зустрічного забезпечення було правом суду, а не його обов`язком, в зв`язку із відсутністю передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстав обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення.

Посилання АТ «Альфа-Банк» на постанову Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №61-38399св19 не заслуговує на увагу, оскільки у зазначеній справі існували передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, а саме: позивач не мав зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України.

АТ «Альфа-Банк» не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В той же час колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 13 ЦПК України застосовано заходи забезпечення позову, про застосування яких позивач не заявляла, а саме: заборонено АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо передачі права власності на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , або відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України).

З приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що заборона вчинення реєстраційних дій спрямовані на тимчасову заборону розпорядження будь-якими особами нерухомим майном та зупинення проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни ухвали суду в частині визначення заходу забезпечення позову та заборонити державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами ОСОБА_1 , оскільки їх вжиття буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, не зумовить фактичного вирішення спору по суті та не порушує будь-яких прав третіх осіб.

В частині відмови в накладенні арешту на вищезазначену квартиру ухвала суду сторонами не оскаржується, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року у цій справі змінити в частині визначення заходу забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Заборонити державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині відмови в накладенні арешту ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: