Провадження № 2/537/632/2019
Справа № 537/1455/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., за участі секретаря судового засідання - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про встановлення місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої прохала суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4800 грн., та витрати з судового збору в сумі 768,40 грн.

В обґрунтування позову вказала, що з 10.10.2009 року по 06.02.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу і по теперішній час донька проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач без дозволу позивача, забирає доньку зі школи та залишає її ночувати у себе не ставлячи позивача до відому. Також відповідач дозволяє собі приходити до позивача додому в нічний та ранній час, стукати у двері та вимагати впустити його начебто до доньки, влаштовує сварки з теперішнім чоловіком позивача, з погрозами. Чим створює несприятливі умови для проживання родини позивача. З огляду на те, що вони з відповідачем не можуть домовитися про спосіб та порядок участі відповідача у вихованні спільної доньки прохає суд встановити його у судовому порядку шляхом визначення місця проживання дитини з нею.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року до участі у розгляді справи було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

20.08.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , за участі третьої особи Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Ухвалою суду від 17.09.2019 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 відмовлено.

17.09.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

В судовому засіданні 06.11.2019 року сторонами було надано суду пояснення, зокрема позивач вказала, що відповідач не відповідально веде себе, бере дитину коли йому зручно, без узгодження з нею. Крім того він періодично виїжджає за межі України працювати тож фактично проживати з ним дитина не може. Відповідач вказав, що позивач відмовляється давати йому дитину під різними приводами та не дозволяє зустрічатися з нею.

10.12.2019 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову в порядку ст.. 206 ЦПК України, відповідно до якої ОСОБА_2 визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Клопотання про проведення судово-психологічної експертизи від 17.09.2019 року прохав зняти з розгляду та не вирішувати по суті.

В судове засідання 12.12.2019 року учасники справи не з`явилися з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Варавін С.Д. не з`явилися, при цьому надали суду заяву, згідно якого прохали розглядати справу без їх участі, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та прохають їх задовольнити. Прохали стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 грн. та сплачені витрати на сплату судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Думчикова Т.В. до суду не з`явилася, однак завчасно направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу опіки, долучивши висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за довіреністю - Куницька О.О. в у судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Враховуючи, неявку усіх учасників справи в судове засідання, суд на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 10.10.2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблений актовий запис № 931. Під час шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 29.04.2010 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 258.

Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.02.2017 року, яке набрало законної сили 27.03.2017 року. Питання визначення місця проживання дитини під час розгляду вказаної справи не вирішувалось.

Після розірвання шлюбу спільна донька - ОСОБА_3 , проживала з матір`ю - позивачем по справі, за адресою: АДРЕСА_1 , та наразі проживає з матір`ю - позивачем по справі, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується: актом про проживання від 30.01.2017 року б/н, актом про проживання від 03.09.2018, б/н, та актом про проживання від 27.03.2019 року складеними фахівцями ТОВ «Місто для людей Кременчук».

Згідно довідки від 18.05.2016 року №156 виданої відділом ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.03.2019 року було змінено спосіб стягнення аліментів, який визначено судовим наказом Крюківського районного суду м Кременчука Полтавської області від 26.10.2018 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до Закону в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами спільна донька проживає з матір`ю та перебуває на спільному з батьком утиранні, при цьому батько проявляє інтерес до дитини.

Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд враховує, що позивач працює на посаді інспектора з військового обліку у комунальному некомерційному медичному підприємстві «Кременчуцька міська дитяча лікарня» із 16.01.2017 року (наказ №5-к від 13.01.2017 року), що підтверджується довідкою від 27.03.2019 року №008-25/16 виданою даною установою та відповідним записом у трудовій книжці, копія якої мається у матеріалах справи. Згідно характеристики наданої в.о. директора КНМП «Кременчуцької міської дитячої лікарні» ОСОБА_1 зарекомендувала себе, як дисциплінованого, уважного, вимогливого, професійного працівника, чуйну, свідому людину, люблячу та турботливу матір, яка виховує двох дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання №76 від 21.03.2019 року затвердженого начальником служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання задовільні. У помешканні під час обстеження було прибрано та затишно. Квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, під час обстеження, дитина - ОСОБА_3 була вдома та повідомила, що проживає з матір`ю, а з батьком зустрічається. Стосунки в сім`ї люблячі, дружні, теплі.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1042 від 29.07.2019 року про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1

З рішення вбачається, що мати та батько здатні виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею, Складних життєвих обставин в родинах не виявлено, дані сім`ї не рекомендовані на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

З рішення також вбачається, що на момент розгляду даного питання органом опіки та піклування, відповідач заперечував проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, та прохав визначити з ним.

Під час розгляду справи судом відповідач, спочатку заперечував проти позовних вимог, виявляючи бажання щоб спільна донька проживала разом з ним, однак, 10.12.2019 року направив до суду заяву про визнання позову в порядку ст.. 206 ЦПК України та не заперечував проти його задоволення.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, втому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України встановлено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши заяву відповідача про визнання позову, суд, підстав для відмови у її задоволенні не знайшов.

А тому, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, пояснення надані сторонами в судовому засіданні, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, враховує інтереси кожного з батьків, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини, а також ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, її малолітній вік, заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , з її матір`ю ОСОБА_1.

При цьому, суд звертає увагу, що батько дитини - відповідач ОСОБА_2 у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Клопотання про призначення проведення судово-психологічної експертизи від 17.09.2019 року слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням заяви позивача та її представника, судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 160, 161 СК України, ст.. 29 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про встановлення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу адвоката - в сумі 2800 грн., та судового збору - в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : В.І. Хіневич