Провадження № 2/522/5633/19
Справа № 522/7089/19
04 грудня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
Ухвалою від 03.05.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків у позові.
22.05.2019 року позивачем усунуто недоліки, на які було звернуто увагу судді.
Ухвалою від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження для розгляду справи з призначенням судового засідання на 18.07.2019 року.
18.07.2019 року у зв`язку з не явкою відповідача слухання справи перенесено на 02.09.2019 року.
02.09.2019 року у зв`язку з не явкою сторін, слухання справи перенесено на 30.10.2019 року.
30.10.2019 року судом протокольно ухвалено розглядати справу в заочному порядку, судове засідання відкладено на 04.12.2019 року.
У судове засідання 04.12.2019 року сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, просив задовольнити повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на не явку відповідача до суду, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст.. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов`язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред`явив позов.
Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Тобто, у разі доведення укладення між сторонами договору поставки, позивач, який попередньо оплатив товар, має право вимагати від відповідача передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Для укладення договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Щодо визначення істотних умов договору поставки, то суд застосовує за аналогією положення ч.3 ст. 180 Господарського Кодексу України, відповідно до яких, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Відтак, при укладанні договору поставки сторони зобов`язані узгодити його істотні умови, а саме:
-предмет договору (найменування продукції, що поставляється, її характеристика, марка, модель товару, що поставляється, і т. д.);
-ціну договору (установлюється за домовленістю сторін);
-строки та порядок поставки. Договір може укладатися: на один рік, на строк більше року (довгостроковий) і на інший строк, визначений сторонами. Також у цьому розділі оговорюється періодичність поставок і порядок проведення відвантаження товару;
-якість товару, де указуються якісні характеристики, яким повинен відповідати товар, а також порядок його повернення при невідповідності таким характеристикам;
-гарантія якості товару та порядок пред`явлення претензій у зв`язку з недоліками поставленого товару. У цьому розділі прописується порядок розрахунку гарантійного строку та його тривалість, а також порядок усунення виявлених дефектів;
-комплектність товару, що поставляється.
Позивач посилається на форму усної домовленості між сторонами, з якої не вбачається погодження сторонами усіх істотних умов договору поставки, будь-яких інших доказів досягнення сторонами згоди по цим істотним умовам позивачем не надано.
Тобто, в даному випадку, така істотна умова договору поставки, як предмет договору, ціна та строк дії договору відсутні.
Отже, встановлені судом фактичні обставини, дають підставу суду вважати зазначений позивачем договір поставки від 14.08.2017 року таким, що не укладений, внаслідок відсутності згоди сторін по його істотним умовам, а саме предмету договору, ціні договору та строку дії договору, погодження яких сторонами суду не доведено.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки, у разі неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків, то суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення грошових коштів за невиконання умов договору поставки, не обґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.
При цьому суд роз`яснює право позивача звернутися до суду з вимогами про повернення відповідного майна у зв`язку з набуттям, збереженням майна особою без достатньої правової підстави, в порядку статті 1212, 1213 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Повний текст рішення суду складено 09.12.2019 року.
Суддя: В.Я. Бондар