1Справа № 335/5175/16-ц 4-с/335/65/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії органу, що здійснює виконання рішення: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, стягувач ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі зі скаргою, в якій просить зобов`язати Вознесенівський ВДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зняти арешт з карткового рахунку на ім`я ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».
Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.
Розділ VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Проте, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК та містити відомості, перелічені п.4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».
У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді цих скарг, до цих скарг мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.
Таку позицію висловив ВСУ у своїй Постанові Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р. №14.
Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Так, за статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:
1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;
2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;
3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);
4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;
5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
Вимоги до скарги визначені і статтею 175 ЦПК України.
Суд зауважує, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.
Отже, положеннями ст. 447 ЦПК України чітко передбачено, чиї дії може бути оскаржено та коли, а саме дії конкретного державного виконавця, вчинені під час виконання судового рішення, діями або бездіяльністю якого порушені права особи, яка звертається із скаргою, або дії іншої посадової особи органу ДВС, однак скарга подана ОСОБА_1 на дії органу ДВС без зазначення прізвища, ім`я та по-батькові державного виконавця чи іншої посадової особи.
Також заявнику роз`яснюється, що згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, ст. 451 ЦПК України передбачені рішення, які суд приймає за результатами розгляду скарги, тому заявнику пропонується уточнити зміст вимог скарги, конкретизувавши її мотивувальну та прохальну частину з урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема щодо визнання рішення, дії чи бездіяльності неправомірними.
З врахуванням викладеного, заявнику слід уточнити суб`єктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, зазначити прізвища, ім`я та по-батькові державного виконавця чи іншої посадової особи та зазначити чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність і яка саме.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Виходячи з вищезазначеного, вважаю, що дана скарга подана з порушення вимог ст. 175 ЦПК України у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,
Скаргу ОСОБА_1 на дії органу, що здійснює виконання рішення: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, стягувач ОСОБА_2 , залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої скарги, яка б відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.
Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, скарга буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова