Справа №345/5485/18
Провадження № 2/345/341/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мама - ОСОБА_3. На день смерті його матері належало майно , а саме: Ѕ частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті матері, однак нотаріусом у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено у зв»язку з розбіжністю в адресах .Тому змушений звернутися в суд з даним позовом і просить винести рішення, яким визнати за ним право власності в цілому на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Представник позивача-адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву, згідно якої просить суд справу слухати у його відсутності , позовні вимоги підтримує , просить задоволити .У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду .

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судових документів та повідомлення через оголошення на сайті суду . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла мама позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтваа про смерть серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок серії НОМЕР_2, виданого 29.12.1999 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, ОСОБА_3 , проживаючій в АДРЕСА_1 , яка є дружиною гр. ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, належить право власності на Ѕ частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується цим свідоцтвом за гр. ОСОБА_3 складається із Ѕ частини житлового цегляного будинку житловою площею 65,6 кв.метра, зазначеного в плані літерою «А», літньої кухні, зазначеної літерою «Б», гаража, зазначеного літерою «Б1», сараю, зазначеного літерою «Б2», вбиральні , зазначеної літерою «В», воріт, зазначених за № 1, огорожі, зазначеної за №2, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Вказане майно належить померлому ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності , виданного 05 квітня 1988 року згідно рішення Калуського міськвиконкому № 47 від 09.03.1988 року та довідки - характеристики Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації , виданої 14.12.1999 р. за № 1702 і зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим № 469/3. Зареєстровано в реєстрі за № НОМЕР_4. (а.с.4).

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_3, виданого 29.12.1999 року державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Калуського нотаріального округу 21.05.1999 р. і зареєстрованого в реєстрі за № Д-438, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року є позивач ОСОБА_1, проживаючий в АДРЕСА_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із Ѕ частини житлового цегляного будинку житловою площею 65,6 кв.метра, зазначеного в плані літерою «А», літньої кухні, зазначеної літерою «Б», гаража, зазначеного літерою «Б1», сараю, зазначеного літерою «Б2», вбиральні, зазначеної літерою «В», воріт, зазначених за № 1, огорожі, зазначеної за №2, що знаходяться в АДРЕСА_1. Вказане майно належало спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності, виданного 05 квітня 1988 року згідно рішення Калуського міськвиконкому № 47 від 09.03.1988 року та довідки - характеристики Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації , виданої 14.12.1999 р. за № 1702 і зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим № 469/3. Зареєстровано в реєстрі за № 1Д-522.(а.с.3)

У технічному паспорті на житловий будинок від 05.11.2018 року зазначено, що інвентаризаційна вартість спірного житлового будинку становить 60 882 грн.(а..с.11-15).

Як встановлено у судовому засіданні сторони являються спадкоємцями першої черги за законом.

Позивач, після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак, 08.11.2018 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Хомин Н.Б. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на житловий будинок в АДРЕСА_1, у звязку з розбіжністю в адресах. Зокрема , у свідоцтві про право власності (реєстровий номер НОМЕР_4), яке виданео 29.12.1999 р. на імя ОСОБА_3 , зазначено, що будинок розташований по АДРЕСА_1.

Разом з тим, з довідки від 18.09.2018 р. № 03-03/452, яку видано відділом у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради , вбачається, що згідно з картографічними матеріалами, розробленими в 1998 р. госпрозрахунковою земельною групою житловий будинок з осподарськими будівлями та спорудами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , колишня адреса - АДРЕСА_1., підстава : рішення Калуського виконавчого комітету Калуської міської ради № 313 від 22.06.2004 р. «Про впорядкування нумерацій та назв вулиць міста» (а.с.5,10)

07.11.2018 р. позивачу ОСОБА_1 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Хомин Н.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 1962, відповідно до якого позивач успадкував майно після смерті матері ОСОБА_3. Дане спадкове майно складається із Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою :АДРЕСА_1. Вказане майно належало спадкодавцю ОСОБА_3 на піставі Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданий 30.09.2009 р. Калуською міською радою згідно рішення тридцять чевертої сесії четвертого демократичного скликання від 21.07.205 р. № 759. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за № 48.(а.с.7).

Як вбачається із копії Державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого 30.09.2009 р. Калуською міською радою згідно рішення тридцять чевертої сесії четвертого демократичного скликання від 21.07.205 р. № 759 , позивач ОСОБА_1 є співвласиком (50%) земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_6, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою :АДРЕСА_1.Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за № 48 (а.с.9)

Відповідно до копії заяви №146 від 18.05.2018 р., спадкова справа № 60/2018 , відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. відвовився. (а.с.26).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення статті 1223 ЦК України передбачають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що відповідач відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1216-1218, 1222,1223,1225,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 200,206,247,263-265, 273,280-282, 352, 355 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме : в цілому на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя