КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з позовом, згідно з яким просив визнати факт переплати ним 4 811 кВтт електроенергії, а також зобов`язати ПАТ «Київенерго» зарахувати 4 811 кВтт переплаченої електроенергії на його особовий рахунок № НОМЕР_1 або перерахувати кошти по діючим тарифам.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що незважаючи на те, що станом на 01.01.2016 року його переплата за електроенергію становила 4 811 кВтт, 04.01.2016 року ним було отримано рахунок № 23273364 про наявність переплати лише у сумі 104 грн. 04 коп.

Разом з тим, зазначав, що коли він припинив оплачувати рахунки та використати наявну в нього переплату - відповідач надіслав йому попередження щодо можливого відключення електроенергії, чим, фактично, не визнав наявність переплаченої наперед електроенергії.

За вказаних обставин, а також посилаючись на протиправність відмови відповідача провести перерахунок його переплати, звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

25.04.2018 року від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надійшло клопотання про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва, у зв`язку з чим судом першої інстанції було залучено ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до участі в справі в якості співвідповідача.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 209-212).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обгрунтування своєї апеляційної скарги, позивач вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що ані Правила користування електричною енергію для населення, ані інший нормативно-правовий акт, чинний на час передплати за електроенергію, не забороняв розраховуватися за придбаною наперед електроенергією відповідно до діючих на момент переплати тарифів (а.с. 214-217).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.10.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 239, 240).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.10.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до нормматеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії та отримує послуги енергопостачальника ПАТ «Київенерго».

При цьому, енергопостачання та оплата електричної енергії здійснюється позивачем на підставі відкритого на ім'я ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 .

Тобто, між сторонами склалися договірні відносини, в ході яких, в силу вимог п.п. 38, 42 Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕН) енергопостачальник взяв на себе зобовязання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію у визначені терміни за обумовленими тарифами (цінами).

Разом з тим, у відповідності до п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати споживчої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Крім того, за вимогами п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі приладів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, покази приладу обліку у споживача знімалися енергопостачальником самостійно та фіксувалися у відповідних відомостях.

При цьому, за даними вказаної відомості контрольного обходу 07.12.2015 року працівниками ПАТ «Київенерго» зафіксовано показники лічильника № 6000613 - 027616 кВТ/г, на які станом на 01.12.2015 року здійснено нарахування за спожиту електроенергію у розмірі 198 грн. 67 коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, обґрунтовуючи наявну в нього переплату за електроенергію у кількості 4 811 кВт, вказував, що відповідно до рахунку за електроенергію № 23273364 від 04.01.2016 року кількість спожитої ним електроенергії станом на 01.01.2016 року становила 27 837 кВт, в той час як 24.12.2015 року ним було здійснено оплату за споживчу електроенергію у розмірі 45 грн. 14 коп. на підставі квитанції, в якій зазначено покази лічильника 32 648 кВт/г.

Однак, з огляду на те, що, покази приладу обліку у споживача знімалися енергопостачальником самостійно, квитанція від 24.12.2015 року жодним чином не доводить здійснення позивачем переплати за спожиту електричну енергію, адже відомості щодо спожитої електроенергії, вказані у цій квитанції, не відповідають контрольним показам лічильника, зафіксованими відповідачем.

Крім того, згідно з Актом звіряння № 1/3 від 10.01.2018 року, складеного за результатами зустрічі позивача та представника ПАТ «Київенерго» з приводу звіряння розрахунків по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 26.09.2007 року по 05.01.2018 року, переплата за спожиту електричну енергію в грошовому еквіваленті відсутня.

Посилання позивача на те, що придбана ним електроенергія накопичена наперед в кіловат-годинах, колегія суддів оцінює критично, адже виходячи з аналізу чинного законодавства, яке регулює правовідносини між енергопостачальником та споживачем, переплата за спожиту електричну енергію може бути зафіксована на особовому рахунку споживача виключно в грошовому еквіваленті.

Також, як вже зазначалося вище, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем жодних доказів, які б підтверджували факт порушення відповідачем його прав та інтересів, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», про зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська