КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року

справа 761/31873/19

провадження № 22-ц/824/14099/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - Київська місцева прокуратура № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний реєстратор приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин Анастасія Сергіївна ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О. у справі за позовом керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Есталіни Анатоліївни, державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин Анастасії Сергіївни про визнання правочинів недійсними, витребування майна та скасування рішень державних реєстраторів,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року позовну заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду заступник керівника Київської місцевої прокуратури №10 подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що для захисту інтересів держави прокурор звернувся до суду з позовом, оскільки захист цих інтересів не здійснює орган місцевого самоврядування (Київська міська рада) до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Суд безпідставно дійшов до висновку про відсутність підстав для представництва прокурором. Вказує, що при здійсненні захисту інтересів держави прокурор повинен встановити факт бездіяльності відповідного органу, а не з`ясовувати у зв`язку із чим останній не вживає заходи на захист інтересів держави та з яких причин.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для представництва інтересів прокурором.

Проте, погодитись із таким висновком суду не можна.

Відповідно до позовної заяви, звернення керівника Київської місцевої прокуратури до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради обумовлено невжиттям Київською міською радою відповідних заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади у зв`язку із незаконним вибуттям спірного майна із власності територіальної громади.

Стаття 19 Конституції України покладає на органи державної влади та місцевого самоврядування обов`язок діяти відповідно до закону.

Вимогами ст. 131-1 Конституції України, ст.ст.1, 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено повноваження представництва інтересів держави в суді, а відтак і обов`язок звертатись до суду з позовом у разі, якщо відповідний орган не вживає або неналежно вживає заходи з метою, щоб інтереси держави не залишились незахищеними.

Водночас з аналізу ст.ст. 1, 16,60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.6 Закону України «Про столицю України - місто герой Київ» випливає, що на території міста Києва правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності від імені та в інтересах територіальної громади здійснює Київська міська рада.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Таким чином, Київська міська рада як власник майна зобов`язана вживати заходи щодо сумлінного та добросовісного управління довіреним їй комунальним майном, забезпечувати його ефективне використання, контролювати стан збереження, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати.

Відповідно до позовної заяви первинна реєстрація прав власності на спірне нерухоме майно за третіми особами проведена 04.08.2015р., однак Київська міська рада, яка зобов`язана управляти комунальним майном належним чином, зазначений факт не виявила та правом на судовий захист не скористалась.

Київська міська рада з відповідним позовом до суду з метою захисту порушених прав та інтересів територіальної громади не звернулась

При здійсненні захисту інтересів держави прокурор повинен встановити факт бездіяльності відповідного органу, а не з`ясовувати у зв`язку з чим останній не вживає заходи на захист інтересів держави та з яких причин.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 04.04.2019 у справі № 924/349/18 вказав, що нормами чинного законодавства не передбачено, що прокурор зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Судом помилково поставлено можливість здійснення прокурором захисту інтересів держави в особі відповідного органу виключно в залежність від факту притягнення до будь-якого виду відповідальності посадової особи такого органу за неналежне виконання або невиконання нею своїх посадових обов`язків.

Відповідно до ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва (постанова Верховного Суду від у справі №920/331/18).

На виконання положень ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» місцевою прокуратурою проінформовано Київську міську раду про необхідність вжиття останньою заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на поновлення порушених прав, що підтверджено листом за №41-1412 вих-19 від 01.03.2019 року.

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02) ЄСПЛ висловив позицію, що підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтерес великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтерес держави.

У даному випадку є необхідність захистити інтереси держави, оскільки всупереч встановленому законодавством порядку, відповідач набув у володіння нерухоме майно територіальної громади міста Києва, при цьому волевиявлення дійсного власника на відчуження цього майна не було, що порушує економічні інтереси територіальної громади.

Таким чином, прокурором виявлено факт порушення інтересів держави, а саме факт вибуття з комунальної власності шахрайським шляхом нерухомого майна.

Також прокурором встановлено факт тривалого нездійснення Київською міською радою захисту інтересів територіальної громади і невжиття цим органом заходів щодо відновлення порушеного права.

Поняття "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Крім того, Верховний суд неодноразово висловлював правову позицію, що надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанови Верховного суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 08.02.2019 у справі №915/20/18, від 12.02.2019 у справі №925/118/18, від 26.02.2019 у справі №905/803/18).

Однак суд першої інстанції, повернувши позовну заяву прокурора, надмірно формалізував повноваження прокурора, обмежив можливість невідкладно поновити порушене право.

Таким чином, ухвала суду від 14 серпня 2019 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 задовольнити .

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2019 року

Суддя-доповідач

Судді