Справа № 236/4013/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2019 р. м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Саржевська І. В.

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2018 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Східна, 14, смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області, який належить позивачу на праві приватної власності.

Ухвалою судді від 20 листопада 2018 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався у звязку із неявкою відповідача.

В ході вивчення матеріалів справи встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Зокрема, в порушення вимог пункту 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та в ній не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, а в порушення вимог пункту 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначив доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) чи що у нього або іншої особи наявні оригінали письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем в позовній заяві зазначено, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Лиманський район, смт. Дробишеве, вул. Східна, буд. 14. Однак, з наданих позивачем правовтановлюючих документів на вказаний будинок (договір дарування 1/2 частки житлового будинку від 13 липня 2018 року) вбачається, що йому належить лише 1/2 частка цього будинку, та не зазначено кому та на підставі яких правовстановлюючих документів належить інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 15 січня 2019 року житловий будинок перебуває у спільній частковій власності позивача ОСОБА_1 (1/2 частка) та ОСОБА_3 (1/2 частка), але в позовній заяві статус даної особи не визначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України , при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, неможливий подальший рух справи і на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись пунктами 5, 8 ч. 3 ст. 175, ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. В разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя -