Провадження № 2/161/638/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 позов мотивує тим, що вона з відповідачем до 27 березня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась дитина: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 травня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено рішення по справі №0308/4752/12, про стягнення з ОСОБА_5 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі, в розмірі 400,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись з даним рішенням, нею було подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області, за результатами розгляду якої суд прийняв рішення стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 556,00 гривень щомісячно, починаючи з 19.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 05.12.2013 року Апеляційним судом Волинської області, по справі № 161/12595/13-ц було переглянуто рішення Луцького міськрайонного суду від 18.10.2013 року, та було вирішено змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 12.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах. Також свої доходи приховує. Визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів.

Витрати, необхідні для виховання та утримання дитини збільшились, змінилася норма щодо мінімального розміру аліментів, а саме: розмір аліментів не може бути меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшився також і прожитковий мінімум для дитини і станом на сьогоднішній день, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становить 1944,00 грн. Вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та щомісячно стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду.

Посилаючись на наведене, позивач, згідно поданої нею заяви про зміну способу стягнення аліментів у новій редакції, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області від 05.12.2013 року, по справі №161/12595/13-ц, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми, в розмірі 500.00 грн. на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовною вимогою позивача про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми 500 гривень на 1/3 частку з усіх видів його заробітку (доходу) не погоджується та просить суд відмовити в задоволенні цих позовних вимог; згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у збільшеному розмірі, а саме: у твердій сумі - 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Матеріальний стан його змінився, він не працює, що стверджується копією його трудової книжки. Працює на тимчасових роботах. Вважає зміну способу стягнення аліментів при таких обставинах недоцільною, оскільки у нього не має постійного місця роботи та заробітку (доходу) . Його дохід є нерегулярним та мінливим, він отримує незначні кошти. Згідно з рішенням Апеляційного суду Волинської області від 05.12.2013 року, йому присуджено сплачувати аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) гривень. У відзиві також посилається на те, що у нього змінився сімейний стан. 14.09.2007 року він створив нову сім'ю, одружився з ОСОБА_3. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, які перебувають на його утриманні . Крім того, на його утриманні перебуває матір -ОСОБА_11, яка є інвалідом III групи, що стверджується посвідченням № 159724, яку він також, згідно ст. ст. 202, 203 СК України, зобов'язаний утримувати та брати участь у додаткових витратах на неї. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2012 року його було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, в судовому засіданні змінили позовні вимоги, та просили стягувати аліменти з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо зміни розміру аліментів на тверду грошову суму або до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), мотивуючи тим, що чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), на одну дитину.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як випливає з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року , по справі № 161/12595/13-ц ухвалено рішення , згідно з яким було вирішено змінити встановлений розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 12.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні такого розміру аліментів суд виходив з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік», положень ч.2 ст.182 СК України та врахував, існуючі на той час фактичні обставини у кожної із сторін.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що розмір аліментів у вищевказаному розмірі (у твердій грошовій сумі 500грн., щомісячно) є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини сторін.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Судом встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в збільшеному розмірі.

Як слідує із змісту ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, при визначенні розміру аліментів та зміні способу стягнення аліментів, суд врахував і те, що у відповідача перебуває на утриманні від іншого шлюбу двоє малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визначаючи змінений розмір стягуваних аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, що збільшились витрати, пов'язані з вихованням та утриманням дитини, а також те, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у зміненому розмірі.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: слід змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача в користь позивача, з твердої грошової суми, 500грн. щомісячно , на 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено частково, витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про збільшення розміру аліментів в розмірі 768,40грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.2, 5, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ст.ст. 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Змінити встановлений розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця села Жорнище Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмір 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця села Жорнище Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженка міста Луцьк Волинської області, місце проживання : АДРЕСА_2

Відповідачем є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець села Жорнище Ківерцівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта