ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 610/2859/17

Провадження № 22-ц/818/4809/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Бурлака І.В.,

за участю секретаря Прокопчук І.В.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Укртрансгаз»,

третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки президента ПАТ «Укртрансгаз» Химко Мирослав Петрович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2019 року в складі судді Шахової В.В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив суд визнати наказ №474 ПАТ «Укртрансгаз» «Про затвердження змін до штатних розписів від 30.12.2013 року недостовірним; визнати наявність посади водія ШЦТЗ Управління «Укргазтехзв`язок» на момент звільнення 26.03.2014 року.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з березня 2002 року працював на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла зв`язку Шебелинського цеху технологічного зв`язку Харківського регіонального центру «Газтехзв`язок» Управління «Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз». Наказом по Управлінню «Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз» від 26.03.2014 року № 130-к ОСОБА_1 було звільнено з роботи із зазначеної посади 26.03.2014 року у зв`язку зі скороченням штатів працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом голови правління ПАТ «Укртрансгаз» Винокуровим С.О. від 27.11.2013 року № 415 «Про затвердження штатних розписів» затверджено штатні розписи працівників філії Управління «Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз», затверджено їх в дію з 01.12.2013 року. В додатку 14 до цього наказу, в розділі 4.2 «Робітники» наведено штатний розпис робітників по Шебелинському цеху технологічного зв`язку Харківського РЦ «Газтехзв`язок». Даний штатний розпис підписаний директором департаменту організації праці ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_2 .

Згідно з п. 13.17.11. Статуту ПАТ «Укртрансгаз» від 25.12.2012 року саме голова правління, а не будь-яка інша особа, від імені товариства затверджує штатний розпис Товариства, штатні розписи філій, представництв, інших відокремлених підрозділів Товариства та положення про них. В п. 6.5 Положення про філію Управління «Укргазтехзв`язок» зазначено, що організаційну структуру, штатну чисельність працівників Управління затверджує Голова Управління Товариства.

У Наказі № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» не міститься посилань на будь-який наказ або лист ПАТ «Укртрансгаз» про затвердження штатного розпису, що підтверджує скорочення посад.

Наказом по Управлінню «Укргазтехзв`язок» від 30 грудня 2013 року № 474 затверджено зміни до штатного розпису працівників філії «Управління «Укргазтехзв`язок» та введено їх в дію з 01 січня 2014 року. Директорів філії зобов`язано вжити заходів щодо приведення чисельності та штату працівників філії у відповідність до затверджених змін до штатних розписів, з дотриманням вимог, передбачених чинним законодавством.

Наказом від 26 березня 2014 року № 130-к ОСОБА_1 був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу посаду. У наказі зазначено, що підставою для його видання є протокол засідання профкому від 24.03.2014 року № 04, колективний договір на 2013-2015 роки п. 2.3.б, зміни до штатного розпису, Кодекс законів про працю України.

Крім того, наказом № 474 від 30 грудня .2013 року внесено зміни до наказу від 31.10.2013 року № 381, а саме останній втратив чинність.

На думку позивача, а ні філія, а ні її директор не в праві самостійно скорочувати штат працівників філії, це виключна компетенція Голови правління ПАТ «Укртрансгаз».

Крім того, відповідач не надає оригіналів оскаржуваних наказів, у зв`язку з чим позивач вважає наказ № 474 від 30 грудня 2013 року недостовірним і його посаду водія ніхто не скорочував.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що адміністрація підприємства дотрималась процедури звільнення, яка передбачена КЗпП України, а від так, звільнення вважається законним і підстав для поновлення на роботі ОСОБА_1 немає. Також, судом зазначено, що основною підставою для звернення до суду з даним позовом є визнання звільнення ОСОБА_1 незаконним, що вже було предметом розгляду численних справ за позовними заявами ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову суд послався на рішення суду в інших справах які не мають відношення до справи чим порушив законодавство України. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що в наказі ПАТ «Укртрансгаз» від 30 грудня 2013 року № 474 в.о. голови правління Химко М.П. були зроблені зміни в неіснуючий наказ № 381 від 31 жовтня 2013 року, який вже був скасований наказом від 27 листопада 2013 року. Суд розглянув справу без участі третьої особи та на думку апелянта, а це головне було по цій справі.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу №25-K від 26 березня 2002 року ОСОБА_1 працював на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла зв`язку Шебелинського цеху технологічного зв`язку Харківського регіонального центру Газтехзв`язок Управління Укргазтехзв`язок, яке на правах філії входить до складу юридичної особи Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз (наказ по Управлінню Укргазтехзв`язок від 26.03.2002 р. №25-К).

Наказом голови Правління ПАТ "Укртрансгаз" від 27.11.2013 року № 415 "Про затвердження штатних розписів" затверджено штатні розписи працівників філії "Управління"Укргазтехзв"язок" ПАТ "Укртрансгаз" та введено їх в дію з 01.12.2013 року.

Даний штатний розпис підписано директором департаменту організації праці "Укртрансгаз".

Наказом в.о. голови Правління ПАТ "Укртрансгаз" Химко М.П. від 30.12.2013 року № 474 "Про затвердження змін до штатного розпису" затверджено зміни до штатного розпису працівників філії "Управління "Укргазтехзв"язок" та введено їх в дію з 01 січня 2014 року.

Згідно з п.13.17.11 Статуту ПАТ "Укртрансгаз" саме Голова правління затверджує штатний розписи філій, представництв. Наказ по філії "Управління "Укргазтехзв"язок" від 25 грудня 2013 року № 291 "Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру", пунктом 1 якого передбачено скорочення з 26 березня 2014 року двох штатних посад водія автотранспортних засобів, одну з яких обіймав позивач.

Наказом по Управлінню Укргазтехзв`язок від 26 березня 2014 року №130-к ОСОБА_1 було звільнено з роботи з зазначеної посади у зв`язку зі скороченням штатів працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

За змістом пункту 1 частини першої, другої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Визначення юридичної особи, поняття та порядок ліквідації чи реорганізації юридичної особи містяться у статтях 80, 104, 111 ЦК України, статтях 62, 66, 79, 92 ГК України. Згідно з цими нормами підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи.

Згідно зі статтею 13 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованою Україною 04 лютого 1994 року, коли роботодавець планує припинення трудових відносин з причин економічного, технологічного, структурного або аналогічного плану, він своєчасно надає відповідним представникам працівників інформацію щодо цього питання, зокрема інформацію про причини передбачуваних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, та строк, протягом якого їх буде проведено.

Прийнявши до уваги те, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників, врахувавши наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України (скорочення штату працівників підприємства, що підтверджена чинними наказами роботодавця), тому підстав для визнання змін до штатних розписів недостовірними немає.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом не з`ясовано належним чином чи дійсно на підприємстві була необхідність проведення скорочення його посади не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки судом першої інстанції таким доводам вже надана оцінка, та враховано попередні рішення судів щодо цього питання, обґрунтовано наведено зміст ст. 82 ЦПК України та зауважено, що визначення чисельності та штату працівників є правом власника або уповноваженого ним органу.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року по справі №610/1590/14ц залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу від 26 березня 2014 року №130-к та поновити його на роботі відмовлено.

Під час розгляду справи судами надано оцінку процедурі звільнення позивача.

При цьому було встановлено, що згідно з наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 30 грудня 2013 року №474 «Щодо затвердження змін до штатних розписів» були внесені зміни до штатного розпису ХРУФа «Укргазтехзв`язок» з 01 січня 2014 року. Наказом від 25 грудня 2013 року №291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» та від 30 грудня 2013 року №474 «Щодо затвердження змін до штатних розписів» із штатного розпису працівників Харківського регіонального центру «Газтехзв`язок» філії «Управління «Укргазтехзв`язок» було виведено з штатного розкладу усіх водіїв у Шебелинському цеху технологічного зв`язку.

Реорганізація фактично проведена згідно прийнятих товариством рішень.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що не погодившись з його звільненням позивач неодноразово звертався в суд з іншими вимогами і усі вони спрямовані на визнання його звільнення незаконним.

Твердження позивача щодо відсутності правових підстав на підписання наказів неуповноваженими особами спростовуються тим, що відповідно до положень Статуту ПАТ «Укртрансгаз» саме Голова Правління затверджує штатний розпис товариства, філій, представництв, у разі його тимчасової неможливості повноваження виконує член Правління або інший працівник призначений наказом Голови Правління товариства.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що ніякого скорочення штатів, про яке йдеться в наказі не відбулося, що виконуючий обов`язки не може приймати рішення, оскільки призначений на один день, висновків суду першої інстанцій не спростовують, оскільки ПАТ «Укртрансгаз» як юридична особа, має право самостійно вирішувати в яких саме структурних підрозділах має потребу підприємство та створювати саме ці підрозділи, має право затверджувати штатні розписи працівників з урахуванням оптимізації своїх структур.

У справі № 610/2841/15 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу ПАТ «Укртрансгаз» в.о. голови правління ПАТ «Укртрансгаз» Химко М.П. № 474 від 30 грудня 2013 року незаконним та скасування його судом надано оцінку щодо доводам ОСОБА_1 про зазначення у п. 2 наказу ПАТ «Укртрансгаз» № 474 від 30.12.2013 р. про те, що наказ ПАТ «Укртрансгаз» 31.10.2013 р. №381 «Про затвердження штатних розписів» вважати таким, що втратив чинність в частині, що стосується змін, затверджених пунктом 1 цього наказу, оскільки Наказ ПАТ «Укртрансгаз» 31.10.2013 р. №381 насправді має назву «Про затвердження змін до штатних розписів», а крім того він на той час вже був скасований наказом №415 від 27.11.2013р.

Рішенням Балаклійського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування наказу ПАТ «Укртрансгаз» в.о. голови правління ПАТ «Укртрансгаз» Химко М.П. № 474 від 30 грудня 2013 року відмовлено.

Таким чином, відповідна оцінка щодо терміну дії наказів була надана судом першої інстанції при ухваленні 11 грудня 2015 року судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

За таких обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2019 року -залишити без змін.

Постанов суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : А.І. Колтунова

І.В. Бурлака