Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3721/17 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/3721/17 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростені,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 23.07.2008 між акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 перейменовано на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 з додатковими угодами №1 від 14.04.2009 та 30.09.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 18000 доларів США на строк до 23.07.2018 року. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та виникненням заборгованості банк у 2014 році звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідача та поручителя про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 23.07.2008 року. Рішенням суду від 24.09.2014 року по справі №279/1958/14 позов банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто заборгованість у розмірі 121 524 грн 31 коп. та судові витрати. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи та направлені на примусове виконання. 04.04.2017 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було зараховано кошти, виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним виконанням. Однак, станом на 04.04.2017 року (дата останнього платежу в зарахування погашення заборгованості згідно рішення суду) залишились невиконаними зобов'язання відповідача за кредитним договором (які не були предметом розгляду у вищевказаній справі) по сплаті: процентів з 05.10.2014 по 04.04.2017 у розмірі 7379, 83 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 04.04.2016 по 04.04.2017 у розмірі 80 513 грн 96 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами з 04.04.2016 по 04.04.2017 у розмірі 66 315 грн 23 коп. Крім того, за час з 05.10.2014 по 04.04.2017 відповідач повинен сплатити 3% річних у розмірі 9139 грн 29 коп. від суми 121 534 грн 31 коп., що стягнута за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене просило, стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.07.2008 у розмірі 7 379,83 доларів США заборгованості по процентам та 155 968 грн 48 коп. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами та кредитом та 3% річних.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» три проценти річних за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.07.2008 в сумі 10 648 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 1600 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, вказує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбовляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2008 між акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 перейменовано на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, доллар США, в сумі 18 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 87 120 грн, за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі.

Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 23 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15 % річних (пункти 1.2.2, 1.3.1 кредитного договору).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Судом встановлено, що в березні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк», скориставшись правом визначеним частиною другої статті 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.07.2008, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2014 року у справі №279/1958/14-ц було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк». Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту № від 23.07.2008 станом на 13.03.2014 року в розмірі 121 524 грн 31 коп.

Постановою державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області від 30.03.2017 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №279/1958/14-ц виданого 06.02.2015 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення 121 524 грн 31 коп. заборгованості за кредитом (солідарно) та 607 грн 72 коп. понесених судових витра - закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення в примусовому порядку.

Звертаючись до суду з даним позовом, банк посилався на те, що станом на 04.04.2017 (дата останнього платежу в зарахування погашення заборгованості згідно рішенням суду) залишились не виконаними зобов'язання відповідача за кредитним договором (які не були предметом розгляду по справі №279/1958/14).

Згідно наданого позивачем разрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 23.07.2008 станом на 04.04.2017 складається з: процентів за строк з 05.10.2014 по 04.04.2017 у розмірі 7379,83 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 04.04.2016 по 04.04.2017 у розмірі 80513 грн 96 коп., та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 04.04.2016 по 04.04.2017 у розмірі 66315 грн 23 коп. Атакож 3 % річних з 05.10.2014 по 04.04.2017 у розмірі 9 139 грн 29 коп.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Враховуючи, що банк скориставшись правом дострокового повернення частини позики, та процентів, відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, звертався до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2014 року було задоволено, то право позивача нараховувати проценти за кредитним договором припинилось після пред'явлення зазначеної вимоги.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги банку тільки щодо стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 29 січня 2019 року.

Головуючий

Судді