"12" грудня 2019 р.
Справа № 642/4754/19
Провадження № 2/642/1426/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 48/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності за ОСОБА_7 зареєстровано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31.08.2005, яким встановлено, що власником 72/100 частин домоволодіння був її чоловік ОСОБА_8 , після його смерті спадщину прийняли дружина ОСОБА_7 та три їхні дочки - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Розмір їхніх часток за вказаним рішенням суду у праві власності на вказаний будинок складає: ОСОБА_5 - 17/100, ОСОБА_4 - 12/100, та її- позивачки - 12/100.
Матір`ю було складено заповіт від 19 травня 2009 року на користь онуки ОСОБА_9 . Отже, спадкоємцем усього майна ОСОБА_7 , яка була власником 48/100 часток домоволодіння, за заповітом є ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла. Також в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Крім того, право на обов`язкову частку у спадщині має вона - позивачка, як непрацездатна дочка, та непрацездатні дочки спадкодавця - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які досягли пенсійного віку і отримують пенсію. Однак для отримання спадщини (обов`язкової частки) вона- позивачка- не змогла у встановлений законом строк, який сплив 23.01.2019, звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки з 18.01.2019 по 29.01.2019 через тяжку хворобу заходилась на стаціонарному лікуванні, виписалася з незначними покращеннями. У зв`язку з цим вона не змогла в останні 5 днів до закінчення строку на прийняття спадщини з`явитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення підпису під заявою про прийняття спадщини для подальшого відправлення її поштою до нотаріуса, який відкрив спадкову справу. Від ОСОБА_5 позивач дізналася про те, що із заявами про прийняття спадщини спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Гаража І.П. 20.03.2019 вона- позивачка - звернулася до зазначеного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Листом від 27.06.2019 нотаріус повідомив, що ним отримано заяви від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про їхню згоду на включення її- позивачки - до кола спадкоємців, що прийняли спадщину, і що такої заяви від ОСОБА_4 не надходило.
Позивачка зазначила, що мала об`єктивні непереборні перешкоди для реалізації права на прийняття спадщини, оскільки останні 5 днів строку на прийняття спадщини знаходилася на стаціонарному лікуванні, не пересувалася, не могла фізично і не мала права залишати лікарню.
Ухвалою від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
29 липня 2019 року від відповідачки ОСОБА_4 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що надана позивачкою довідка пояснює відсутність від неї заяви про прийняття спадщини лише за останній тиждень передбаченого законом строку при відсутності перешкод для звернення з заявою про прийняття спадщини не в останні декілька днів 6-ти місячного строку, а в період між 21 липня 2018 та 18.01.2019 протягом 5,5 місяців. ОСОБА_4 зазначила, що позивачка була на похованні матері, до 18.01.2019 не звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, вважав причини для надання заяви про прийняття спадщини обґрунтованими та поважними. Також зазначив, що позивачка двічі зверталась до суду з позовом про надання додаткового строку для подачі заяву нотаріусу про прийняття спадщини, виносились ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків, та внаслідок невиконання ухвали суду позовні заяви були повернути позивачці.
Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи сповіщалися належним чином, надали заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, зазначили про відсутність заперечень щодо задоволення позову, оскільки строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 пропущено з поважних причин.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 23.07.2018.
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 48/100 часток у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31.08.2005.
Рішенням було встановлено, що власником 72/100 частин домоволодіння був її чоловік ОСОБА_8 , після його смерті спадщину прийняли дружина ОСОБА_7 та три їхні дочки - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Розмір їхніх часток за вказаним рішенням суду у праві власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , складає: ОСОБА_5 - 17/100, ОСОБА_3 - 12/100, ОСОБА_4 - 12/100.

ОСОБА_7 склала заповіт від 19 травня 2009 року на користь онуки ОСОБА_9 .

Отже, спадкоємцем усього майна ОСОБА_7 , яка була власником 48/100 часток домоволодіння, за заповітом є ОСОБА_6 , яка спадщину прийняла.

Також в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як непрацездатні дочки спадкодавця, які досягли пенсійного віку, та мають право на обов`язкову частку у спадщині.

З відповіді приватного нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гаража І.П. вбачається, що 27.06.2019 за №№92, 93 отримано заяви від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про включення ОСОБА_3 до кола спадкоємців, та подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Позивачці роз`яснено, що для залучення її до кола спадкоємців потрібна згода спадкоємця ОСОБА_4 .

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_3 , 1954 року народження, постійно проживає в с. Грабово Пензенській області в Російській Федерації.

Відповідачки постійно проживають в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка двічі звертались до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалами Ленінського районного суду м.Харкова від 12 березня 2019 року та 20 червня 2019 року позовну заяву було повернуто позивачці у зв`язку з неусуненням недоліків у зазначений судом строк відповідно до ст. 185 ЦПК України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини позивачка послалась на довідку №35 від 30.01.2019, видану лікарем 30.01.2019 лікарняної амбулаторії с. Грабово Безсонівської районної лікарні Пензенської області Російської Федерації, в якій зазначено, що ОСОБА_3 з 18.01.2019 по 29.01.2019 заходилась на стаціонарному лікуванні.

В довідці зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-терапевта з діагнозом гіпертонічна хвороба 3 ст., риск 4, ХНМК на фоні атеросклерозу судин головного мозку, грижа диска стовбура.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно з частинами 1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивачка у встановлений законом строк, який сплив 23.01.2019, не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

Частинами 1, 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали позивачці звернутись з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня відкриття спадщини, позивачка суду не надала.

Надана нею довідка про перебування протягом 5 останніх перед спливем цього строку днів у лікарні, не підтверджує вказані обставини.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підстави для стягнення на користь позивачки судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 3,4, 12, 13, 81,89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст ст. 1216-1217, 1241, 1261, 1269-1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя Л.Л. Шрамко