Справа № 463/2774/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/3959/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 грудня 2019 року суддя судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Ванівський О.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також грошової компенсації за частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також грошової компенсації за частину квартири - повернуто позивачу.

Ухвалу суду 02 грудня 2019 року оскаржила ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2018 року потрібно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є позивачем по даній справі, копію оскаржуваної ухвали отримала 07 лютого 2019 року, доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили скаржником не надано.

Відтак, враховуючи, що апеляційна скарга подана скаржником більше як через один рік з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2018 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі за її апеляційною скаргою на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Суддя: Ванівський О.М.