РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1109/19

Провадження № 22-ц/4815/1485/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Малков В.В.

Рішення ухвалене в м. Вараш Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 07 жовтня 2019 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що у зв`язку із зміною його сімейного стану - народження доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на його утриманні, зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для чотирьох дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Крім того вказує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працює у ВП "Рівненська АЕС", отримує заробітну плату та має змогу надавати спільним дітям утримання на рівні з ним.

За наведеного просить, змінити розмір аліментів, які стягуються з нього у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) на 40% частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що присуджені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року по справі 565/1456/16-ц на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухваленим рішенням, вважає, що суд першої інстанції при його ухваленні безпідставно вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та зменшив розмір аліментів на неповнолітніх дітей з Ѕ частки всіх доходів позивача до 1/3 частки всіх доходів платника. Відмічає, що 40%, межа до якої просив позивач зменшити розмір аліментів в частковому становить 4/10, або відповідно 2/5 частки. Разом з тим, 1/3 частки, до межі якої суд першої інстанції зменшив розмір аліментів, становить 33,33%, що фактично на 7% менше від 40% та грошовому виразі є значним розміром в контексті щомісячного утримання трьох дітей.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, які подавались на підтвердження стану здоров`я дітей, а саме того, що дитина ОСОБА_6 , знаходиться на "Д" обліку, як хворіючи дитина та ОСОБА_5 , яка потребує спеціальних ортопедичних вкладок-устілок, підтвердженням даних фактів проблем зі здоров`ям дітей є відповідні рішення ЛКК КНП Вараської міської ради "Вараського центру первинної медичної допомоги".

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, ОСОБА_2 зазначає, що її доводи заслуговують на увагу, є безпідставними та необґрунтованими.

Вказує, що при вирішенні вказаного спору не відбулось виходу за межі позовних вимог, оскільки фактично прийняте судом першої інстанції рішення не призвело до погіршення становища позивача. Більше того, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 181,182 СК України, не є виходом за межі позову стягнення аліментів в грошовому виразі замість стягнення в частці, чи навпаки, оскільки предметом позову є і залишається стягнення аліментів, а визначення його розміру та порядок стягнення знаходиться в компетенції суду.

Щодо відсутності належної оцінки доказам стану здоров`я дітей, то вважає, що судом першої інстанції належно, повно та об`єктивно досліджено дане питання. Реально позиція відповідачки зводиться до спекуляції на медичних діагнозах. Профілактика ОРВІ та потреба в спеціальних ортопедичних устілках не мають нічого спільного із тяжкими захворюваннями, тому і не потребують додаткового значного матеріального забезпечення, яке перевищує суму тих коштів, які фактично отримуються відповідачкою в якості аліментів. Довідки про розміри виплат належно досліджені судом першої інстанції та наявні в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного просять, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, судом першої інстанції враховано розмір заробітку позивача та відповідача, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та виходячи із засад розумності і справедливості присуджено з позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), що забезпечить достатній рівень як для задоволення матеріальних потреб дітей так і надасть змогу позивачу в достатній мірі забезпечувати його сім"ю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що рішенням Кузнецовського міського суду 28 листопада 2016 року у справі №565/1456/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.10.2016р. до досягнення дітьми повноліття (а.с.12-14).

Як слідує із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 14 червня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

На підставі довідок про розмір утриманих аліментів від 19.06.2019, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти, згідно виконавчого листа №565/1456/2016 від 13.12.2016, за період грудень 2016 року по грудень 2017 року в сумі 215043,73 грн; за період січень-грудень 2018 року в сумі 281995,29 грн; за період січень-травень 2019 року в сумі 136204,92 грн (а.с.15-17).

Згідно з довідки №3171 від 30.07.2019р. про доходи із січня 2019р. по червень 2019р. розмір отриманої ОСОБА_1 за вказаний період заробітної плати становить 61369,51 грн (а.с.35).

Відповідно до рішення №347 від 06 вересня 2019 року, ОСОБА_5 , 2012 року народження, діагностовано двобічну плоскостопість легкого ступеня (а.с.47).

Згідно рішення ЛКК №290 від 22 серпня 2019 року, ОСОБА_6 , 2015 року народження, діагностовано часті гострі респіраторні захворювання. Знаходиться на "Д" обліку. Як часто хворіючи дитина (а.с.45).

Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів на утримання трьох малолітніх дітей із 1/2 до 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , суд першої інстанції врахував зміну його сімейного та матеріального стану, зокрема створення нової сім`ї та народження в ній дочки.

Щодо доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції при ухваленні рішення безпідставно вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та зменшив розмір аліментів на неповнолітніх дітей з 1/2 частки всіх доходів позивача до 1/3 частки всіх доходів платника, то вони не заслуговують на увагу, оскільки фактично прийняте судом першої інстанції рішення не призвело до погіршення становища позивача і він з цим погодився та ухвалене рішення не оскаржував. Крім того, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 181,182 СК України, не є виходом за межі позову стягнення аліментів в грошовому виразі замість стягнення в частці, чи навпаки, оскільки предметом позову є і залишається стягнення аліментів, а визначення його розміру та порядок стягнення знаходиться в компетенції суду.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, які подавались на підтвердження стану здоров`я дітей, оскільки дані докази були належним чином досліджені та враховані судом першої інстанції. Крім того, вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей не є предметом даного спору.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скаргине спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди із ухваленим у справі судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук