Провадження № 2/742/1612/19
Єдиний унікальний № 742/3952/19
УХВАЛА

09 грудня 2019 року м.Прилуки

Cуддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коротка А.О., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

25.11.2019 року позивачками подано до суду позов до територіальної громади м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування, та автоматизованою системою документообігу Прилуцького міськрайонного суду було визначено суддю Бездідька В.М. для розгляду матеріалів цивільного провадження за даним позовом, проте ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2019 року було задоволено заяву про самовідвід судді Бездідька В.М. у розгляді вказаної цивільної справи у відповідності до ст.39, 40 ЦПК України, а справу було передано до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями в порядку, передбаченому ч.3 ст.14, 33 ЦПК України.

28.11.2019 року автоматизованою системою документообігу Прилуцького міськрайонного суду було визначено суддю Циганка М.О. для розгляду матеріалів цивільного провадження за вказаним позовом, але, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачкою ОСОБА_2 подано заяву про відвід суддям Коваленку А.В. та Циганку М.О. та повідомлено про намір подати як апеляційну скаргу так і скаргу до Вищої ради правосуддя з підстав незабезпечення доступу до правосуддя, тому ухвалою судді від 05.12.2019 року був задоволений самовідвід заявлений головуючим у справі суддею Циганком М.О.

05.12.2019 року автоматизованою системою документообігу Прилуцького міськрайонного суду було визначено суддю Кротку А.О. для розгляду матеріалів цивільного провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування. При цьому в позовній заяві вони просили відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення судового рішення, про що ОСОБА_2 подала відповідне клопотання про відстрочення судового збору на підставі ч.3 ст.177 ЦПК України, в якому посилається на те, що вона є пенсіонером за віком, отримує мінімальну пенсію та не має можливості одразу сплатити судовий збір, та провести оцінку оспорюваного майна для можливості ініціювати судове провадження, крім того, для підтвердження реального фінансового стану просила витребувати довідку з Прилуцької податкової інспекції про нарахування пенсії, а також інформаційну довідку з Реєстру рухомого та нерухомого майна.

Як вбачається з ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Нормами ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, враховуючи майновий стан сторони, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч.1 ст.8 зазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є лише правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми письмовими доказами.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте у даному випадку позивачка ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих письмових доказів тяжкого матеріального стану, розмір її річного доходу за попередній календарний рік, а тому посилання на тяжке матеріальне становище не є підставою для відстрочення сплати судового збору, зокрема, ОСОБА_2 не наведено жодних підстав неможливості самостійно здобути довідку з Прилуцької податкової інспекції про нарахування пенсії, а також інформаційну довідку з Реєстру рухомого та нерухомого майна.

Суддя враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи ненадання ОСОБА_2 підтвердження її реального матеріального стану, суддя прийшов до висновку про відсутність у позивача права на відстрочення сплати судового збору.

Щодо позивачки ОСОБА_1 , то зі змісту позовної заяви взагалі неможливо зрозуміти, чим порушені її права, ким вона являється у даному спорі та яка її функція, як позивачки, оскільки у тексті позовної заяви вона не згадана жодного разу, а зі змісту позовних вимог неможливо зрозуміти, кого саме з двох позивачок слід визнати спадкоємцем четвертої черги за законом та за ким визнати право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у 3-му та 4-му пунктах позовних вимог вказано тільки: «визнати мене…» та «визнати за мною…». Крім того, ОСОБА_1 також не надала суду належно зовіреної копії паспорту та ІПН, а також оригіналу квитанції про сплату судового збору, та жодних документів, що підтверджували б підстави звільнення її від такої сплати.

Відповідно до п.2, 3, 5, 6, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Крім того, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за заяви у справах окремого провадження фізичними особами сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384, 20 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою ОСОБА_1 при подачі позову не були додані копії паспорта та ІПН, а позивачка ОСОБА_2 не додала копії свого ІПН; також в позові не вказані відомі номери засобів зв`язку (номери телефонів позивачок); позивачкою ОСОБА_1 не викладені обставини, якими вона б обґрунтовувала свої вимоги із зазначенням доказів, які б підтверджувались вказані обставини; не додані докази, що стосуються предмету спору; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачки понесли і які очікують понести у зв`язку з розглядом справи; не надано підтвердження позивачами про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не додано копії позову з доданими документами для направлення відповідачу; не надано квитанцій про сплату судового збору чи документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, а клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - без задоволення, та надати позивачкам строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.136, 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Прилуцької міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачкам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі, якщо відповідно до ухвали позивачі у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.175, 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду, але якщо вказані недоліки не будуть усунені у встановлений термін, заява вважається неподаною і повертається подавачам такої.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявникам - для відому та виконання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Коротка