Справа № 191/3821/18
Провадження № 2/191/1110/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Гречко Ю.В.

за участю секретаря - Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач- колишній мешканець будинку, зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою з жовтня 2016 року і по теперішній час. Позивач сплачує всі комунальні послуги сам. Оскільки в житловому будинку зареєстрована інша особа, котра там не проживає, позивачеві відмовлено в отриманні субсидії на комунальні послуги, що негативно впливає на його матеріальне становище. В результаті чого позивач та його сім`я (жінка та неповнолітній син) не можуть повністю користуватися своїми правами.

Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

До початку судового засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договором дарування житлового будинку від 06 липня 2018 року підтверджується право власності позивача ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою №768 від 26.09.2018 , виданою виконкомом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області , в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який не є родичем та не фактично не проживає в будинку.

Згідно з Актом, складеним 26.09.2018 року за участю свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, в присутності секретаря Зайцівської сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_2 дійсно не проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, в утриманні будинку участі не приймає, його особисті речі в будинку відсутні.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.

Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року без поважної причини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко