У Х В А Л А

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 447/247/18

провадження № 61-13369ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд - М» на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд - М», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок смерті на виробництві,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд - М» (далі - ТзОВ «Гідробуд - М») треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок смерті на виробництві.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12 год 40 хв його батько, водій автомобіля КРАЗ 6510, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання трудових обов`язків був придавлений кузовом до рами автомобіля, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям . Його батько працював водієм на підприємстві ТзОВ «Гідробуд-М». 26 січня 2017 року наказом ГУ Держпраці у Львівській області була створена комісія з розслідування нещасного випадку, що трапився з його батьком. За результатами роботи комісією було складено Акт (форма Н-1, Н-5) від 24 березня 2017 року у якому встановлено, що нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов`язків за режимом роботи підприємства, тому, комісія визначила нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом і склала акт за формою Н-1. Особами, дії яких привели до нещасного випадку, комісія визначила ОСОБА_2 (директор ТзОВ «Гідробуд-М»), який не вжив достатніх заходів для безпечних умов праці, чим порушив вимоги пункту 2.8. посадової інструкції директора, затвердженої наказом № 26 від 08 травня 2012 року, та ОСОБА_3 (механік ТзОВ «Гідробуд-М»), який не здійснював достатній нагляд за додержанням правил охорони праці під час експлуатації та ремонту автомобіля марки КРАЗ 6510 (самоскид), чим порушив вимоги пункту 2.12. посадової інструкції механіка № 2, затвердженої наказом директора ТзОВ «Гідробуд-М» від 07 травня 2012 року № 26. Актом перевірки суб`єкта господарювання від 16 лютого 2017 року № 13/18/063/0377, складеним ГУ Держпраці у Львівській області, також було встановлено, що керівник підприємства не пройшов повторної перевірки знань з питань охорони праці, що є порушенням пункту 5.3. Типового положення про проведення навчання, а також, що керівником підприємства допущено до роботи водія без щорічного медичного огляду. Постановою ГУ Держпраці у Львівській області від 16 лютого 2017 року керівника підприємства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Тростянець , Львівської області, було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне забезпечення функціонування системи управління охороною праці на підприємстві.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року позов задоволено частково, стягнуто із ТзОВ «Гідробуд - М» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4 000 грн в задоволенні решти позовних відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди змінено, збільшено розмір моральної шкоди з 4 000 грн до 100 000 грн.

01 липня 2019 року ТзОВ «Гідробуд - М» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі , що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн, 100 000 грн з яких стягнуто оскаржуваним судовим рішенням на користь позивача, а відповідач оскаржив постанову лише з мотивів незгоди із розміром стягнутої суми відшкодування.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із категорії , передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921грн 00 коп.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2019 року складає 960 500 грн.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана ТзОВ «Гідробуд - М» постанова Львівського апеляційного суду від 30 травня 2019 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд - М» на постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд - М», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок смерті на виробництві відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Литвиненко