Ухвала

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 204/8265/18

провадження № 61-13600ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 20 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 18 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» (ТОВ «Автотранссервіс») про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 20 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії ТОВ «Автотранссервіс» щодо відмови

ОСОБА_1 в пільговому перевезенні.

Стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь ОСОБА_1 вартість проїзду в розмірі 7 грн та 300 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ "Автотранссервіс" залишено без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 20 лютого 2019 року залишено без змін.

10 липня 2019 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Автотранссервіс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2019 року у цивільній справі № 204/8265/18.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із пунктами 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У справі № 204/8265/18 ОСОБА_1 заявлена немайнова вимога, - про визнання протиправними дій ТОВ «Автотранссервіс» щодо відмови у пільговому перевезенні та майнові вимоги - про стягнення вартості проїзду в сумі 7 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 300 грн.

Верховний Суд визнає справу № 204/8265/18 малозначною, як справу незначної складності, при цьому враховує ціну позову в розмірі 307 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого як на час подання касаційної скарги (1921 х 100 = 192 100 грн, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»), так і на час пред`явлення позову до суду, предмет позову та складність справи.

Касаційна скарга ТОВ «Автотранссервіс» не містить доводів, які б свідчили про наявність підстав передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ТОВ «Автотранссервіс» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 204/8265/18.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради

Європи від 7 лютого 1995 року, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 5 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Крім того Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 9 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Отже, касаційну скаргу ТОВ «Автотранссервіс» подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа № 204/8265/18 була розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію; наявність обставин передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтована, а судом не встановлена, тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого

2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня

2019 року у цивільній справі № 204/8265/18.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович