ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3412/19

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1425/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Національний університет «Чернігівський колегіум імені Т.Г. Шевченка»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Чернігівський колегіум імені Т.Г. Шевченка» про стягнення надбавки за особливі умови роботи,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 18 вересня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка надбавку за особливі умови роботи у сумі 18630 грн. за період з серпня 2014 року по січень 2018 року, 512,80 грн. компенсації у зв`язку з інфляцією та 7000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається, що з 05.02.2007 року вона працювала в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на посаді інженера бібліотеки, а з 01.10.2018 року - на посаді завідувача сектора наукової бібліотеки.

Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» (зі змінами внесеними постановою від 25.03.2014 року №89) передбачено надбавку за особливі умови роботи бібліотекарям.

Зокрема, передбачено, що 50% - це граничний розмір надбавки і встановлюється він керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці. Надбавка за особливі умови роботи є обов`язковою виплатою. Розмір надбавки за особливі умови роботи не залежить від стажу роботи і особистого внеску працівника.

Проте, керівництво Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка з серпня 2014 року не виплачує їй та іншим працівникам бібліотеки гарантовану законодавством надбавку за особливі умови роботи в розмірі 50% до посадового окладу.

У зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про працю, позивач звернулась до Управління Держпраці у Чернігівській області із заявою про проведення перевірки за вказаними фактами, за результатами якої на відповідача було накладено адміністративне стягнення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що при винесенні рішення суд першої інстанції не керувався постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.3009 року № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек», відповідно до якої надбавка виплачується в межах фонду оплати праці. Проте, незважаючи, що фінансування набавки було в розмірі 50%, відповідачем вона була нарахована у розмірі 5% у 2019 році за минулі роки.

Апелянт посилається на те, що судом не були розглянуті вимоги щодо стягнення компенсації та інфляції.

На думку апелянта, відповідач безпідставно припинив виплату надбавки до заробітної плати за особливі умови роботи з серпня 2014 року, що суперечить положенням ст.. 94 КЗпП України, ст. 29 Закону України «Про оплату праці», п.п. 8, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року.

Наполягає, що оскільки відповідач змінив умови оплати праці у бік погіршення та позбавив надбавки як додаткової заробітної плати без попередження про це в установлений законом строк, позивач має право на оплату праці згідно з попередніми умовами.

Відповідачем не доведено відсутність фінансової можливості виплачувати їй надбавку за особливі умови роботи в розмрі 50% посадового окладу та не надано доказів наявності правових підстав для зменшення розміру цієї надбавки.

У встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу Національним університетом «Чернігівський колегіум імені Т.Г. Шевченка» не подавався.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив того, що встановлення позивачці надбавки до заробітної плати в розмірі 5% за особливі умови роботи було здійснено керівником навчального закладу у відповідності з його повноваженнями, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.3009 № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» та вимогам чинного законодавства.

Наказ керівника про визначення надбавки саме в такому розмірі є чиним і не оспорювався позивачем на час розгляду справи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним встановлено, що ОСОБА_1 з 05.02.2007 року прийнята на посаду інженера бібліотеки Національного університету «Чернігівський колегіум імені Т.Г. Шевченка», а з 01.10.2018 року переведена на посаду завідувача сектора наукової бібліотеки, що підтверджується відповідними наказами (а.с.5,9).

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.3009 № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» в редакції від 25.03.2014 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №89 від 25.03.2014 року), установлено працівникам державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність та займають посади, включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 р. №84 (84-2005-п), надбавку за особливі умови роботи у граничному розмірі 50 відсотків посадового окладу. Конкретний розмір надбавки встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці.

Наказом Чернігівського національного педагогічного університету імені Т.Г. Шевченка від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ всім працівникам наукової бібліотеки, в тому числі й позивачеві, знято 50% надбавки за особливі умови роботи, починаючи з 01.08.2014 року (а.с 6).

Наказом Національного університету «Чернігівський колегіум» імен Т.Г. Шевченка від 15.02.2019 року №28 вк/ІІ встановлено з 01.08.2014 року по 31.10.2018 року надбавку за особливі умови роботи в розмірі 5% посадового окладу всім працівникам бібліотеки, які займають посади включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року №84 (а.с. 31).

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Як убачається з матеріалів справи, конкретний розмір надбавки встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці (п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.3009 року №1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» в редакції від 25.03.2014 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №89 від 25.03.2014 року).

Наказом від 15.02.2019 року №28 вк/ІІ встановлено з 01.08.2014 року по 31.10.2018 року надбавку за особливі умови роботи в розмірі 5% посадового окладу всім працівникам бібліотеки, які займають посади включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року №84.

28.08.2019 року ОСОБА_1 виплачено 1194,57 грн., що підтверджується довідкою про суми нарахованої надбавки за особливі умови роботи працівникам наукової бібліотеки університету за період з 01.08.2014 року по 31.10.2018 року (а.с. 32).

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що позивач не довела належними та допустимими доказами своїх вимог, а тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення на її користь з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка заборгованості по виплаті надбавки за особливі умови роботи за період з серпня 2014 року по січень 2018 року в сумі 18630 грн. та 512,80 грн. у відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за наявністю для цього законних підстав ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши аргументи ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не містить передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, які б безспірно підтвердили обґрунтованість апеляційної скарги та є тотожними доводам позовної заяви, яким судом першої інстанції надана належна оцінка. Отже, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 апеляційний суд визнає правильним.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і їм надана вірна юридична оцінка.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване та справедливе судове рішення.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: