УХВАЛА

12 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 459/1156/19

провадження № 61-22106ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з останнього 81 379 грн 93 коп. страхового відшкодування, 16 833 грн 89 коп. пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, 1 150 грн 47 коп. 3 % річних, 2 131 грн 99 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнути із ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування та штрафних санкцій в розмірі 98 213 грн 82 коп., з яких: страхове відшкодування в розмірі 81 379 грн 93 коп., нарахована пеня в розмірі 13 551 грн 43 коп., 3% річних в розмірі 1 150 грн 47 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 131 грн 99 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходили з положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який визначає спеціальні по відношенню до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та дійшли висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що ПАТ «НАСК «Оранта» не виплатило належного страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника, суди прийшли до висновку, що страховик на підставі пункту 36.5 зазначеного закону зобов`язаний сплатити потерпілій пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, а саме за період з 12 лютого 2019 по 02 серпня 2019 у розмірі 13 551 грн 43 коп.

У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ПАТ«НАСК «Оранта» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 13 травня 2019 року справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодуванняпризначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом позову ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» є стягнення страхового відшкодування, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 98 213 грн 82 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому справа № 459/1156/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Вказівка у резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «НАСК «Оранта» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Суддя В. С. Жданова