Головуючий у 1 інстанції Гноєвой С.С.
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Лісового О.О., Гаврилової Г.Л.,

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» третя особа: Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України, про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». Банком йому надаються послуги у вигляді кредитного ліміту в сумі 32000 гривень, яка також передбачає оплату частинами. 08 квітня 2017 року, на підставі кредитного договору №748, він придбав телевізор LG за 6434 гривень та вартість якого він був повинний сплатити за 10 місяців. 16 червня 2017 року за рекомендацією працівника банку, він на підставі кредитного договору № НОМЕР_1 , замовив в ТОВ «Рондо пласт стиль» енергоефективні вікна на загальну суму 20 295,88 гривень. При цьому він сплатив через ПАТ КБ «Приватбанк» перший внесок в сумі 3382,64 гривні. Суму залишку в розмирі 20295,88 гривень він був повинен сплатити протягом 6 місяців. Як запевнив його працівник банку, 35% вказаного кредиту на придбання вікон, в сумі 7103,56 гривень, буде йому повернуто за рахунок державної програми «Теплі кредити» після проведення четвертого платежу. Позивач повністю виконав свої кредитні зобов`язання перед банком. Однак 04.01.2018 року працівник банку повідомив йому, що компенсація йому виплачена не буде. У виплаті компенсації позивачу Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України відмовлено у зв`язку із неправильним оформленням заявки. Позивач вважає, що помилка допущена банком, і такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права як споживача, оскільки банкк не виконав свої зобов`язання за умовами кредитного договору. Своїми протиправними діями відповідач спричинив йому матеріальну шкоду в сумі 7103,56 гривень, яку просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яку оцінює в сумі 1000 гривень, та яка полягає в душевних хвилюваннях в наслідок порушення його прав, що в свою чергу призвело до погіршення стану його здоров`я. Вказану суму також просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької областівід 18 вересня 2018 року в позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов

Вказує, що суд не звернув уваги на те, що у матеріалах справи є докази того, зо банк знав про допущену ним у оформленні заявки на повернення частини кредитування на оплату вікон помилку, навмисно не діяв тривалий час, щоб її прикрити. Банк з вересня 2017 року до грудня 2017 року мав можливість виправити помилку, надавши відомості про необхідний кредит, однак не зробив цього, на направляв листи про необхідність додаткового часу для вирішення проблеми. В матеріалах справи немає документальних підтверджень того, що позивач сам оформляв будь-які заявки на компенсацію 35% вартості вікон. Банк не надав позивачу жодної інформації про кредитні договори, не підписував їх, не мав їх реквізитів, що підтверджує той факт, що оформленням заявки на компенсацію по програмі Теплі кредити позивач не займався особисто. А факт того, що банком оформлений і виданий кредит на придбання вікон підтверджує, що позивач надав банку усі необхідні документи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм апеляційного суду за №81, та поштою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не явився.

Представник третьої особа Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України надав заяву про розгляд справи без його участі.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача та третьої особи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Шишелової Н. В. , яка заперечувала проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанціїї встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 05.04.2016 року позивач ОСОБА_1 є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та йому надаються банківські послуги у вигляді надання кредитної картки із встановленням кредитного ліміту в сумі 32000 гривень.(а.с.53)

Згідно з Анкетою-заявою позивач ОСОБА_1 був ознайомлений із договором про надання банківських послуг та Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування та основними умовами обслуговування та кредитування і згодний із його умовами, про що свідчить його особистий підпис (а.с.53-64)

08 квітня 2017 року, на підставі кредитного договору №748, позивач придбав телевізор LG за 6434 грн., а 15 червня 2017 року на підставі кредитного договору № НОМЕР_1 , замовив в ТОВ «Рондо пласт стиль» енергоефективні вікна на загальну суму 20 295,88 грн. (а.с.5)

Згідно з умовами програми «Теплий кредит», розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» позивач був повинен після оплати та отримання рахунку-фактури подати заявку до банку про отримання 35% компенсації від держави за вказаною програмою. (а.с.6, 62).

Так, п.2.7.6.10.4.1. Умов та Правилами надання банківських послуг обумовлено, що про намір взяти участь у Програмі «Теплі кредити» Клієнт заявляє шляхом подачі до банку через систему інтернет-банкінгу «Приват24» або ж шляхом особистого звернення до відділення банку відповідної заявки, де зазначає реквізити кредитного договору та іншу необхідну інформацію. Відповідальність за достовірність та коректність зазначеної у заяві інформації несе Клієнт. (а.с.62).

На виконання умов вказаної програми позивач ОСОБА_1 подав заявку до банку про отримання 35% компенсації за вказаною програмою за кредитним договором, але помилково вказав реквізити кредитного договору від 08.04.2017 року №748 на придбання телевізору.

Той факт, що саме позивач заповнював заявку для участі у програмі «Теплі кредити», де невірно вказав номер кредитного договору, підтверджується скріншотом поданої ним заявки, яку ОСОБА_1 подав через «Приват24», і яка в свою чергу була внесена банком в реєстр для Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (а.с.66).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем була допущена помилка, внаслідок якої позивачу було відмовлено в отриманні компенсації 35% вартості вікон від держави за вказаною програмою, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно з п. 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженого постановою КМУ №1056 від 17.10.11 року, процедура отримання позичальником відшкодування частини суми кредиту з державного бюджету передбачає обов`язок уповноважених банківських установ подавати Держенергоефективності щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, але не пізніше 15 грудня поточного року два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування. На підставі укладених договорів про взаємодію та зведених реєстрів позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку, Агентство Держенергоефективності перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом двох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення суми кредиту.

Відповідно до Порядку, учасником Державної цільової економічної програми енергоефективності є фізична особа, яка залучила кредит для цілей кредитування, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку та надала документи, що підтверджують цільове використання кредитних коштів та документів, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання, що є обов`язковою умовою для включення уповноваженим банком відомостей про позичальника до зведеного реєстру позичальників.

Згідно з інформацією, наданою суду представником третьої особи, позичальник ОСОБА_1 був включений до відомостей, зазначених у Зведеному реєстрі №4м за червень 2017 року, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» листом від 31.07.2017 року для виплати відшкодування. Відповідно до відомостей кредитного договору №5748, сума отриманого кредиту складала 6434,00 гривень. Агентство здійснило відшкодування ОСОБА_1 у сумі 2251,90 гривень (35% від суми кредиту) за наданим зведеним реєстром №4м.

А 21.09.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» повернув Агентству відшкодування позичальника ОСОБА_1 у сумі 2251,90 гривень, кредит якого повність або частково не відповідає умовам Державної програми «Теплі кредити», оскільки позичальником були надані реквизити кредитного рахунку, який не підпадає під таку програму.

Позивачу ОСОБА_1 відповідачем було відмовлено в отриманні компенсації відповідно до умов Державної програми «Теплі кредити».

Звертаючись до суду, позивач вказував, що вже у вересні 2017 року його повідомили про те, що можливе нарахування за програмою буде значно меншим, ні він очікує. Він з`ясовував в банку, в чому помилка, і дізнався, що вказана сума розрахована з вартості кредиту, витраченого ним на покупку телевізора. Однак позивач не виправив помилку, не надав іншу заявку з вірними відомостями протягом періоду дії програми «Теплі кредити» до 15 грудня 2017 року, коли можливо було коригування реєстрів.

Таким чином, в суді першої інстанції позивачем не доведено факт порушення його прав відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з наданням банківських послуг за кредитним договором. Разом з тим, відповідачем надано достатньо належних доказів, які спростовують позовні вимоги.

Твердження позивача про те, що він не знав про існування кредитних договорів, тому не мав фізичної можливості самостійно оформлювати заявку, нічим не підтверджені, оскільки позивач був ознайомлений із правилами користування кредитом і кредитною карткою, яку він отримав. За умовами кредитування позивача з оплатою першого внеску за енергоефективні вікна він отримав чек-договір з терміналу, в якому міститься номер договору, отже, ОСОБА_1 мав можливість отримувати при будь-якій платіжній операції чеки з зазначенням номерів кредитних рахунків, які він погашав.

Більш того, зі справи вбачається, що кредити погашені позивачем ще до звернення до суду з даним позовом, а кредит за вікна погашений 16.11.2017 року - під час дії програми «Теплі кредити», і отримана довідка про повне погашення кредиту із зазначенням номеру. Між тим, позивачем і після отримання вказаних відомостей не прийнято заходів для виправлення помилки з наданням нової заявки (а.с.11-12).

Таким чином, висновки суду про відмову в позові повністю узгоджуються із матеріалами справи, оскільки вимогам позивача і наданим ним доказам судом дана об`єктивна мотивована оцінка.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права не є слушними, оскільки такі твердження позивача зводяться до незгоди з висновками суду, нічим не доведені, рішення суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 05 серпня 2019 року.

Головуючий Є.Є. Мальцева

Судді: О.О. Лісовий

Г.Л. Гаврилова