КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/4943/19

номер провадження: 22-ц/824/14562/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В. Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року у складі судді Оксюти Т.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування їх результатів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»), відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування їх результатів,

Позовна заява мотивована тим, що 25 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/517/08-Пі. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 25 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивачем було передано банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності. Вказував, що 28 квітня 2010 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка 09 лютого 2011 року була продана на прилюдних торгах.

Вказував, що 17 травня 2012 року він звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., третя особа: ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2014 року його позов було задоволено. Вказував, що постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2014 року в частині задоволення його позовних вимог скасовано, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується прав та обов`язків ОСОБА_2 , яка була власником майна на час його ухвалення, та була позбавлена судом права на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Зазначав, що 31 грудня 2016 року він звернувся до суду з позовом до ПП «СП «Юстиція», ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, ОСОБА_4 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та виселення. Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року його позов задоволено частково. Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 09 лютого 2011 року згідно протоколу проведення прилюдних торгів №1-К-199-СЛ-і, затвердженого директором ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26 березня 2011 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М., яким посвідчено за Зозулею О.О. право власності на вказану квартиру та скасовано державну реєстрацію права власності від 27 квітня 2011 року за реєстраційним номером 33526586 за ОСОБА_4 на спірну квартиру. Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач вказував, що оскільки на стадії апеляційного провадження апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання про залучення до участі в розгляді справи осіб, які не були залучені судом першої інстанції, то у апеляційного суду були наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні його позову. Однак вважає, що він не позбавлений можливості звернутися до суду із позовною заявою із зазначенням сторін, які повинні брати участь у розгляді справи.

Посилаючись на те, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири відбулись з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, внаслідок чого були порушені права і законні інтереси позивача, ОСОБА_1 просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 09 лютого 2011 року з реалізації квартири АДРЕСА_1 та скасувати їх результати.

У квітні 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Попельчук С.О. подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що є постанова Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі №760/342/17 щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року закрито провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинами справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що закриваючи, провадження у справі за його позовом, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору, тобто коли позов повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному звернення до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі №6-79 цс15. Вказує, що у заявленому ним позові до суду по даній справі не є тотожними сторони, ніж ті, які у справі №760/342/17, в якій прийнята постанова Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не в повному відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до ПП «СП «Юстиція», ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, ОСОБА_4 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та виселення задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 09 лютого 2011 року згідно протоколу проведення прилюдних торгів №1-К-199-СЛ-і, затверджених директором ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26 березня 2011 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М., яким посвідчено за ОСОБА_4 . право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасовано державну реєстрацію права власності від 27 квітня 2011 року за реєстраційним номером 33526586 за ОСОБА_4 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року задоволено апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не брали участі у справі, однак вважали, що заочним рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки. Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України й виходив із того, що є така, що набрала законної сили постанова Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «СП «Юстиція», ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, ОСОБА_4 , третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та виселення. При цьому суд першої інстанції вказав, що відповідачами щодо заявлених позовних вимог є ПП «СП «Юстиція», ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, ОСОБА_4 , тобто, ті самі особи, а зазначення позивачем у даній справі відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не впливає на вирішення даної справи по суті, оскільки предмет спору у даних справах є тотожним.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 345/284/16-ц.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не звернув уваги на те, що згідно з п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування їх результатів не були предметом судового розгляду і рішення суду по них не приймалось.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зазначення позивачем у даній справі відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не впливає на вирішення даної справи по суті.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що оскарження позивачем постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року в касаційному порядку та одночасне подання даного позову з тими самими вимогами у даній справі, свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами.

Суд першої інстанції не врахував, що право на оскарження рішень у судах касаційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист, яке гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства (ст. 129 Конституції України) та не є перешкодою для звернення особи з іншим позовом до суду.

До того ж ці обставини не мають правового значення під час вирішення питання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Посилання суду на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., третя особа: ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року це рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасовано та у задоволенні позову відмовлено, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ці судові рішення постановлені з приводу спору між іншими сторонами, з інших підстав та про інший предмет.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення суду призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді