Справа 629/5743/19
Провадження № 2/629/1664/19
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Лозова в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що він є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі рішення виконавчого комітету Царедарівської сільської ради народних депутатів, згідно якого ОСОБА_2 була передана безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. На даній земельній ділянці його бабуся та його батько побудували вищевказаний будинок, але державну реєстрацію даного будинку не провели. Єдиним спадкоємцем є позивач у справі, оскільки спадкоємець першої черги, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про проведення реєстрації права власності на житловий будинок, але йому в цьому було відмовлено, оскільки з погосподарської книги за 2016-2020 роки особовий рахунок закріплений за ОСОБА_1 , а згідно рішення Царедарівської сільської ради № 21 від 12.03.1996 року земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_2 .. В зв`язку з чим просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду справи постало питання щодо залишення без руху пред`явленої позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимозі цивільного процесуального законодавства.

З позовної заяви не можливо встановити чи проводились позивачем заходи досудового врегулювання спору, про що має бути зазначено в позовній заяві, як того вимагає п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Крім цього, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи ціна позову позивачем не визначена, ним не наданий витяг про нормативну грошову оцінку спірного домоволодіння, що унеможливлює суду визначити розмір судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Так, у позовній заяві заявлена вимога майнового характеру (визнання права на житловий будинок), між тим, позивачем судовий збір сплачений у розмірі 768 гривень 40 копійок, але в матеріалах справи відсутні дані про дійсну вартість майна на день подачі позовної заяви до суду, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити правильність сплати суми судового збору.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Також, позивачу роз`яснюються положення ч.1, п.5, п.8 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, якими встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зважаючи на принцип диспозитивності, встановлений ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою та другою ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За правилами, встановленими частиною восьмою вказаної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, позивачем не надано доказу досудового врегулювання даного спору, не надані докази звернення до нотаріуса та отримання відмови у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом.

За правилами частини першої статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи наведене, позивачу надається можливість у строк, встановлений цією ухвалою, додати до позовної заяви всі наявні у них докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; зазначити чи проводилися заходи досудового врегулювання спору та чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; зазначити чи наявні докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою; зазначити, у кого з позивачів або іншої особи наявні оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви та додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (чи, у разі необхідності, - заяви про витребування чи забезпечення доказів).

Враховуючи виявлені недоліки при оформленні позовної заяви, на виконання вимог національного законодавства, а саме - частини першої ст. 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачу встановлюється строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 187, 257, 258, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Лозова в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова