Справа № 428/4994/19
Провадження №2/428/1705/2019
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

04 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Варламової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання незаконним та скасування рішення про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, яке викладено в протоколі від 05.03.2019 року №1387,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО») про визнання незаконним та скасування рішення про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, яке викладено в протоколі від 05.03.2019 року №1387. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Представниками ТОВ «ЛЕО» Педай В.Л., Яструбинською Л.Н. 04.02.2019 року при перевірці додержання ПКЕЕН за адресою: АДРЕСА_2 , в його присутності встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника не мали змоги виявити. Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на відрізку електромережі від сітьового вводу до точки споживання в квартиру. Підключення виявлено за допомогою вказівника напруги «Поіск», та зафіксовано актом №003660 про порушення ПКЕЕН від 04.02.2019 року, до якого надана відповідна схема. 05.03.2019 року за результатами засідання відповідачем оформлено протокол №1387 та наданий рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії на суму 55907 грн. 44 коп. З рішенням ТОВ «ЛЕО», яке викладене у протоколі комісії ТОВ «ЛЕО» №1387 від 05.03.2019 року, він не згоден, оскільки відповідачем при перевірці не було безпосередньо виявлено порушення ПКЕЕН, яке полягає у без обліковому споживанні електроенергії, не було виявлено факт крадіжки електроенергії, оскільки не виявлено пристрій розкрадання і виявлене порушення не було продемонстровано споживачу. Будь-яких перешкод щодо виявлення порушення він не чинив. Вважає, що відповідач безпідставно та незаконно виніс рішення про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії на суму 55 907 грн. 44 коп., яке викладено в протоколі засідання комісії ТОВ «ЛЕО» №1387 від 05.03.2019 року. Просив суд визнати незаконним та скасувати рішення про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії на суму 55907 грн. 44 коп., яке викладено в протоколі засідання комісії ТОВ «ЛЕО» від 05.03.2019 року №1387.

Представник відповідача ТОВ «ЛЕО» Боржківський В.Л. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що між сторонами укладено договір про користування електричною енергією від 08.11.2007 року №0106-066. 04.02.2019 року у споживача виявлено порушення п. 3.1.6 Методики «самовільне підключення електропроводки до електричних мереж, які не належать енергопостачальнику, з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості виявити. Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на дільниці електромережі від мережевого вводу до точки споживання в квартирі. При відключенні приладу обліку напруга в квартирі є безоблікові розетки, працює електрочайник, мікрохвильова піч». Самовільне підключення виявлено за допомогою вказівника напруги «Поиск». Кабель самовільного підключення заведений в квартиру через лудку вхідних дверей, понад плінтусом заведений до ванної кімнати, на кінці кабелю встановлена зовнішня подвійна розетка, в яку включені електричні подовжувачі. При перевірці було здійснене відключення квартири зняттям навантаження з приладу обліку електроенергії: від`єднанні 2 і 4 клеми. Напруга в зовнішній подвійній розетці та подовжувачах в ванній кімнаті та кухні є. До розеток подовжувачів підключені всі електроприлади квартири. Позивачу це було продемонстровано: при виключеному лічильнику електрочайник та мікрохвильова піч, підключені через подовжувач на кухні, працюють. Проведена відео- зйомка. Позивач необґрунтовано вказує в позовній заяві, що не було виявле¬но пристрій розкрадання електроенергії та йому не було продемонстровано порушення. Демонстрація порушення підтверджується відеозйомкою, а пристроєм розкрадання елект¬роенергії в данному випадку є безоблікові розетки, до яких були підключені струмоприй¬мачі, які споживали безоблікову електроенергію. З метою фіксації виявленого правопорушення представниками Сєвєродонецького РЕМ був складений акт про порушення № 003660 від 04.02.2019 року з додатком «Схема підключення». Ніяких заперечень або зауважень до акту позивач не вносив. 14.02.2019 року була проведена повторна технічна перевірка, опломбований прилад обліку, що було зафіксовано актом №225081 технічної перевірки/заміни/встановлень електролічильника, збереження пломб у побутового споживача від 14.02.2019 року. 05.03.2019 року на засіданні комісії Сєвєродонецького РЕМ розглянуто акт №003660 від 04.02.2019 року, по результатам розгляду складений протокол № 1387, розрахований розмір збитків у сумі 55907,44 грн. Посилання позивача на те, що протокол засідання комісії по розгляду акту від 24.04.2018 року №1262 є незаконним суперечить нормам цивільного права. Складений працівниками відповідача протокол від 05.03.2019 року №1387є доказом того, що акт від 04.02.2019 року № 003660 складений правомірно. Протокол комісії по розгляду акту не покладає на позивача певних обов`язків, а відтак не порушує його права та інтереси, носить рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, що є різновидом претензії, визнання якої недійсною не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст. 16 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання незаконним рішення комісії, викладеного в протоколі від 05.03.2019 року №1387 є безпідставними. Складений відповідачем акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Таким чином, позовна заява ОСОБА_2 з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18 та від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18, не підлягає розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі судовому розгляду, а обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприятиме ефективному відновленню порушеного права. Просив суд закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав. Суду пояснив, що він не згоден з тим, що у нього є необлікована електрична проводка. На початку січня 2019 року до нього за адресою: АДРЕСА_2 прийшли працівники ТОВ «ЛЕО» і склали акт про порушення (споживання не облікованої електричної енергії). Йому не показали пристрою розкрадання електроенергії та місця самовільного підключення до відповідних електричних мереж. Він вчасно вносить платежі за споживання електричної енергії, допускає представників ТОВ «ЛЕО» у квартиру для перевірки. Він не згоден з сумою боргу. Перевірку проводило дві особи. На засіданні комісії були присутні приблизно п`ять осіб. Рішення комісії отримав одразу. Згодом в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Цокол В.В. підтвердив доводи, викладені в позові. Суду пояснив, що відповідачем не було доведено факту розкрадання електричної енергії позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Суду пояснила, що між сторонами укладений договір постачання електроенергії. В ході перевірки 04.02.2019 року в квартирі позивача було виявлено порушення ПКЕНН. Представники підприємства склали акт із зазначенням порушення. Після того відбулось засідання комісії, де був розрахований розмір збитків, спричинених ОСОБА_2 відповідно до існуючої Методики. Просила відмовити в задоволенні позову.

Свідок з боку відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що 04.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 проводились технічні перевірки засобів обліку. В квартирі АДРЕСА_4 було виявлено безобліковий електричний дріт. При виключенні лічильника в квартирі усі електричні прибори працювали. Дріт йшов зі сходової клітини до квартири. В лутці двері була дірка для кабелю, з коридору дріт йшов у ванну кімнату, з ванної кімнати через перехідник у кухню.

Заслухавши пояснення сторін, вислухавши свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена квартира належить позивачу на праві власності, що підтверджується копією договору дарування квартири від 14.03.2007 року.

08.11.2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЛЕО» був укладений договір про користування електричною енергією №0106-066 за адресою: АДРЕСА_2 .

04.02.2019 року представниками ТОВ «ЛЕО» за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено порушення споживачем ОСОБА_2 п. 3.1.6 Методики «самовільне підключення електропроводки до електричних мереж, які не належать енергопостачальнику, з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості виявити. Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на дільниці електромережі від мережевого вводу до точки споживання в квартирі, про що був складений Акт про порушення №003660.

05.03.2019 року відбулось засідання комісії Сєвєродонецького РЕМ з розгляду Акту про порушення від 04.02.2019 року №003660, яка визначила вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ОСОБА_2 в сумі 55907,44 грн.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357 з наступними змінами.

Згідно з ч.1,2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом, або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Цокол В.В. просив суд визнати незаконним та скасувати рішення ТОВ «ЛЕО» про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії на суму 55907 грн. 44 коп., яке викладено в протоколі засідання комісії ТОВ «ЛЕО» від 05.03.2019 року №1387.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що нарахування вартості не облікованої електричної енергії відповідно до протоколу від 05.03.2019 року №1387, уповноваженими представниками ТОВ «ЛЕО», відповідає ПКЕНН.

На думку суду, зазначене рішення, не порушує прав ОСОБА_2 , як споживача, а тому їх оскарження в судовому порядку не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Особа, яка вважає, що її права порушені, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації протокол з розгляду акту про порушення ПКЕНН є лише фіксацією дій комісії, яка визначала вартість не облікованої електроенергії, тому оскарження таких дій щодо такого розрахунку, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений протокол, в якому зафіксовано вартість не облікованої електроенергії, може отримати відповідну оцінку судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього протоколу та правомірності дій членів комісії.

Визначення уповноваженими представниками відповідача вартості не облікованої електричної енергії ніяким чином не порушує права позивача та свідчить про відсутність спору про право.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Таким чином, заявлені вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання незаконним та скасування рішення ТОВ «ЛЕО» про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії на суму 55907 грн. 44 коп., яке викладено в протоколі від 05.03.2019 року №1387, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного суду у постанові від 06.02.2019 року по справі №522/12901/17-ц.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, провадження у зазначеній цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 258-261, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИв:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання незаконним та скасування рішення про виконання розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, яке викладено в протоколі від 05.03.2019 року №1387.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 09.12.2019 року.

Суддя Ж. І. Кордюкова