Провадження № 2/344/1421/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/3 частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/3 частину квартири №110, що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 124, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 14,3 кв.м., загальною вартістю 38 363 грн., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2017 року.

Доводами позову зазначається, що 21.10.2017 року помер його батько ОСОБА_4. До дня смерті він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним та ОСОБА_3. За життя батько заповіту не склав. 30.03.2018 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є дружина покійного (його матір) ОСОБА_3, яка 30.03.2018 року написала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Тому він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 Однак, 11.05.2018 року приватний нотаріус ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для відмови зазначається те, що в поданих ним документах на право власності на квартиру не встановлено, у спільній чи частковій власності перебуває квартира та не визначено розміру частки майна, що належала спадкодавцю.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову не заперечує.

Представник відповідача - Івано-Франківської міської ради подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 21.10.2017 року, у віці 64 років (а.с. 6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІ-НМ № 263810, виданого 19.04.1979 року, позивач є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва, виданого департаментом комунального господарства, транспорту і звязку м. Івано-Франківська 25.02.2013 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сімї: ОСОБА_3 матері та ОСОБА_4 батьку, в рівних долях (а.с. 13-14).

Як вбачається з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності від 17.04.2013 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Розмір частки: 1 (а.с. 14).

Заявою від 30.03.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 (а.с. 8).

Також, відповідно до заяви від 30.03.2018 року, поданої на імя приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 11.05.2018 року за № 88/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька ОСОБА_4, з тих підстав, що з матеріалів справи та поданих документів спадкоємцем ОСОБА_2 неможливо встановити у якій власності перебуває майно (квартира) у спільній частковій чи у спільній сумісній власності. Розміри часток співвласників даного майна (квартири) в Свідоцтві про право власності, яке видане 25.02.2013 року департаментом комунального господарства, транспорту і звязку у м. Івано-Франківську зазначено в рівних долях. А згідно даних Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на дану квартиру зареєстровано як спільна сумісна власність (а.с. 12).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннямист.321 ЦК Україниє непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст.1221 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1276, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/3 частину квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частину квартири №110, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, вулиця Галицька, будинок № 124, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 14,3 кв.м., загальною вартістю 38 363 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.