РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м.Рівне Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав викладених у позовні заяві та у відповіді на відзив, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 19 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати понесені позивачем на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 грн. Додатково суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 не має іншої сім`ї, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, а також не має на утриманні батьків чи осіб, які потребують утримання. З часу припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, відповідач надавав кошти на утримання дітей, але не в достатньому розмірі. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивача, яка не в змозі самостійно їх забезпечити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали частково з підстав викладених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив, не заперечили проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допопогу адвоката в розмірі 2000 грн. просили суд відмовити.

Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду показала, що проживає разом з малолітнім сином ОСОБА_6 у с.Колоденка Рівненська р-нуРівненської обл. в будинку своїх батьків. Старший син ОСОБА_5 навчається у військовому ліцеї та проживає окремо. Зазначила, що коли проживала разом з відповідачем він працював в ТзОВ «Агрохолдинг «Зоря» та отримував заробітну плату в розмірі 20 000 грн. Кошти на утримання дітей відповідач надає нерегулярно, на прохання дітей давав їм незначні кошти на кишенькові потреби, коли старший син поступив у ліцей дав йому 2000 грн.. Зазначила, що самостійно не спроможна належним чином забезпечувати дітей, оскільки працює в бюджетній сфері та отримує невелику заробітну плату. Просила суд позов задоволити та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 гривень.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_2 ., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , допитану в якості свідка позивача ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, з 11 травня 2003 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №397, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11 травня 2003 року.

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 25 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, серія НОМЕР_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , що стверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно 24 листопада 2017 року Виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, серія НОМЕР_3 .

Із довідки №5278/02-13/18 від 09.11.2018 року, виданої Корнинською сільською радою вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 , неповнолітній син ОСОБА_5 та малолітній син ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки від 14 листопада 2018 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством медично-санітарної допомоги «Центральний» Рівненської міської ради, ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку в даному закладі як часто хворіюча дитина, аденоїди ІІ-ІІІ ступеня, хронічний бронхіт.

Згідно довідки про доходи, виданої ТзОВ «Агрохолдинг «Зоря» від 12 квітня 2019 року, відповідач ОСОБА_3 займає посаду заступника начальника відділу охорони, заробітна плата за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року становить 65402,12 грн.

Згідно копії заяви про приєднання до умов та правил надання кредиту «Швидка готівка 2.0» у АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 50 000 грн. на строк 36 місяців з 06 грудня 2018 року до 06 грудня 2021 року. Згідно умов договору кредит надавався на придбання споживчих товарів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 4,5 на місяць, на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця у розмірі 3641,50 грн. з 01 по 05 число наступного місяця.

Згідно квитанцій №21 від 29 жовтня 2018 року та №51 від 16 листопада 2018 року ОСОБА_3 здійснив оплату за харчування ОСОБА_6 у НВК №37, за жовтень-листопад 2018 року на загальну суму 322 грн.

Згідно дублікату квитанцій №0.0..1 від 20 грудня 2018 року та №0.6.1 від 22 січня 2019 року позивачем ОСОБА_1 було здійснено оплату за харчування і гуртки, які відвідує ОСОБА_6 у НВК №37 на загальну суму 719 грн.

Відповідно до квитанцій термінала TS 205384 від 23 вересня 2018 року, 31 жовтня 2018 року, 16 листопада 2018 року, 20 листопада 2018 року та 24 листопада 2018 року, відповідач ОСОБА_3 сплачував позивачу кошти на утримання дітей в загальному розмірі 4684,02 грн., що не заперечувалося позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви

Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що відповідач є працездатною особою, працює, має кредитні зобов`язання перед АТ «Акцент-Банк», на його утриманні інші неповнолітні діти або непрацездатні особи не перебувають. Посилання відповідача ОСОБА_3 на ту обставину, що він орендує житло в с.Зоря Рівненського р-ну Рівненської області та сплачує орендну плату та комунальні послуги в розмірі близько 2000 грн. матеріалами справи не підтвердженні, доказів цього відповідачем не надано, а отже не заслуговує на увагу суду.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. та на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов`язку та можливостей обох батьків щодо утримання дітей та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із положеннями частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про їх відшкодування.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивачем ОСОБА_1 надано суду квитанцію №МР_АВ080293РNР_5678294 від 13 лютого 2019 року про оплату ОСОБА_1 на користь адвокатського бюро «Світлана Ярема» витрат на правничу допомогу (адвокатські послуги) у розмірі 2000 грн., розрахунок вартості послуг з надання професійної правничої допомоги адвоката у цивільній справі №569/21886/18 та ордер серії РН-334 №085 від 25 лютого 2019 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У детальному описі розрахунку вартості послуг з надання професійної правничої допомоги адвоката, адвокатом Яремою С.В. зазначено: вартість складання позовної заяви 600 грн., вартість складання відповіді на відзив на позовну заяву 600 грн., вартість складання заяв, клопотань, інших документів 200 грн., вартість участі у судових засіданнях 600 грн.

Ордер серії РН-334 №085 від 25 лютого 2019 року, підтверджує повноваження адвоката Яреми С.В. представляти інтереси позивача ОСОБА_1 в Рівненському міському суді Рівненської області на підставі договору про надання правової допомоги від 08 лютого 2019 року.

З позовною заявою про стягнення аліментів позивач ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області 19 листопада 2018 року, а договір про надання правової допомоги з адвокатом Яремою С.В. остання уклала 08 лютого 2019 року,. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги те, що саме адвокат Ярема С.В. здійснювала складання позовної заяви для позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів , тому в частині стягнення витрат за складання позовної заяви слід відмовити.

Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 , як позивач скористалась своїм правом на правничу допомогу, суд враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 1400 грн. витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 19 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 19 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.