Справа № 639/6240/18
провадження 2/639/551/19
Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.
за участю секретаря- Волкової С.І.
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітейХарківської міської ради , в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати дитину такою, що позбавлена батьківського піклування та призначити позивача опікуном, а також стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 у розмірі ј частини з усіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач є тіткою позивача та матір`ю ОСОБА_3 , сторони разом проживають в кв. АДРЕСА_1 . З 2015 року двоюрідна сестра ОСОБА_5 , як стверджує позивач, проживає разом з нею та її сім`єю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями, приводить невідомих осіб, безхатчинків ( безпритульних), влаштовує сварки з сусідами, створює неможливі для проживання та відпочинку умови, по декілька місяців не з`являється додому, дитину не годує, до неї не звертається та с нею зовсім не спілкується, не звертає на неї ніякої уваги, не вітається, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не приймає жодної участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, нічого для неї не купляє та ніяких умов для її життя і виховання не створила.Всі питання з виховання та утримання дитини, забезпечення гідних умов проживання та гармонійного розвитку вирішуються сім`єю позивача. ОСОБА_1 зазначає, що тимчасово призначена опікуном, але ніякого документального підтвердження цьому службою у справах дітей не видано, що ускладнює представляти інтереси дитини, у тому числі у лікувальних закладах. ОСОБА_5 не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав та призначення опікуном ОСОБА_1 , що підтвердила письмово.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позов не подала. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника та ухвалення рішення, з урахуванням висновку органу опіки та піклування.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.01.2019 року відкрито провадження у справі.
За клопотанням позивача, ухвалою суду від 01.03.2019, витребуваний у Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Суд, вислухавши пояснення позича, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 13.03.2007 року, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,є ОСОБА_2 . Відомості про батька дитини записані згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 15).
Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова підтверджено, що в кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 26.04.2000 р.за реєстровим № 6-00-190955, зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітня ОСОБА_4 2007 р. народження і ОСОБА_9 -мати позивача ( а.с. 32-33).
Відповідно до відомостей загальноосвітньої шкоди 1-Ш ступенів № 59 Харківської міської ради, у січня 2018 малолітня ОСОБА_5 звернулась до класного керівника з проханням звернутись до Служби у справах дітей стосовно позбавлення батьківських прав її матері ОСОБА_2 , яка зловживає алкогольними напоями, не створила умови для проживання, що змусило її тітку ОСОБА_9 , забрати її до себе.
Виходом комісії за місцем проживання ОСОБА_2 встановлено, що квартира ОСОБА_9 знаходиться напроти квартири відповідачки, яка двері не відчинила. Зі злів ОСОБА_9 , мати ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, постійно вживає алкоголь, умови в її квартирі не пристосовані для нормального проживання, з меблів тільки одне ліжко та стара шафа, отриману від держави допомогу витрачає на власні потреби ( а.с. 22).
Як випливає з довідки Управління освіти адміністрації Новобаварського району, мати учениці 5 класу школи № 59 ОСОБА_4 , не займається вихованням дитини, вживає алкогольні напої, отримує допомогу згідно ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 21).
За інформацією Харківської міської дитячої поліклініки № 2 від 01.03.2018 № 291/01-13 ОСОБА_5 , 2007 року народження , перебуває під наглядом фахівців дитячої поліклініки, діагноз: диспластична кардіопатія. Пройшла поглиблений медичний огляд в лютому 2018. Догляд за дитиною здійснює племінниця ОСОБА_1 , 1988 року народження.Мати дівчинки належного догляду за донкою не здійснює ( а.с. 20).
Суду надано акт мешканців будинку АДРЕСА_3 ( всього 12 підписів), з якого вбачається, що ОСОБА_2 здійснює неналежне виконання своїх обов`язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , на протязі тривалого часу не спілкується зі своєю донькою, не цікавиться її життям, систематично зловживає спиртними напоями, не слідкує за її вихованням , вкрай рідко знаходиться дома, не купує продукти харчування та одяг своїй дочці. Тривалий час вихованням, годуванням, матеріальним забезпеченням малолітньої ОСОБА_12 займаються її родичі, що мешкають у сусідній квартирі ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ( а.с. 19).
Зазначені обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Як вбачається з характеристики ОСОБА_2 , наданою ДОП СП ПП Новобаварського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області від 24.09.2018, вона систематично зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки з сусідами, веде аморальний спосіб життя, притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП неналежне виконання своїх батьківських обов`язків( а.с. 24).
Характеристикою ОСОБА_4 , наданою загальноосвітньою школою 1-Ш ступенів № 59, підтверджено, шо мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню дівчини, не спілкується з класним керівником, не підтримує зв`язок зі школою .ОСОБА_4 опікується ОСОБА_15 , яка відвідує батьківські збори, цікавиться досягненнями дівчинки, підтримує постійним зв`язок із класним керівником та вчителями. ОСОБА_16 додатково займається образотворчим мистецтвом, вивчає англійську мову ( а.с. 25-26).
Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.
За висновком Департаменту служб у справах дітей № 267 від 03.04.2019, виходячи з інтересів дитини, Департамент вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 81-82).
Положення статті 171 Сімейного кодексу визначають, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
У судовому засіданні було опитано малолітню ОСОБА_17 , якої на час розгляду справи виповнилося повних 12 років, та яка пояснила, що її мати ОСОБА_5 ніколи за нею не доглядала, не купляла продукти харчування, одяг , іграшки, з нею не спілкувалась, тому дівчина весь час проводила у родичів в сусідній квартирі, де постійно проживає і на даний час.Оскільки в квартирі матері було одне ліжко і відповідач приводила незнайомих чоловіків, дитина вимушена була відпочивати разом з ними, поки про це не довідалась ОСОБА_1 і забрала її до себе. Просить суд позбавити матір батьківських прав та залишити її проживати в сім`ї ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2007 року народження.
Отже, суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її неповнолітньої дочки, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний стан.
Судом встановлено, що відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, на підставі наказу ССД по Новобаварському району малолітня ОСОБА_3 , 2007 року народження, яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштована до сім`ї ОСОБА_1 до прийняття рішення про влаштування дитини.
Статтею 243 СК України визначено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
У відповідності до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Також, згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми тощо.
Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок).
Згідно з п. 42 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у п. 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до п. 43 Порядку у разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівниками служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.
За змістом п. 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, а також враховуються побажання самої дитини (за умови досягнення нею 10 років).
Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ч.4 ст. 167 Сімейного кодексу України,якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконкому Харківської міської ради представило подання, з якого випливає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради розглянуто питання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_4 , 2007 року народження.
Як випливає з акту обстеження умов проживання малолітньої, складеного спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 05.02.2019, для виховання та всебічного розвитку дитини у позивача створені належні умови, ОСОБА_1 з сім`єю займає дві кімнаті у чотирикімнатній ізольованій квартирі зі всіма зручностями. Кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою ( телевізор, комп`ютер), у дитини є окреме ліжко, комп`ютерний стіл з комп`ютером, шафа, одяг, канцелярські приладдя( а.с. 74).
ОСОБА_1 проживає з чоловіком ОСОБА_18 , матір`ю ОСОБА_9 , які згодні на опікунство позивача. Аналогічну заяву подала до Служби у справах дітей малолітня ОСОБА_5 та підтвердила зазначені обставини в судовому засіданні. Позивач займає посаду сестри медичного стаціонару, хірургічного відділення № 2, протипоказань, за даними медичних документів, для здійснення опікунства не має, до кримінальної відповідальності не притягувалась, перебуває на обліку потенційних опікунів з 29.03.2019 № 3.
Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 .
Особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи.
Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких ОСОБА_1 не може бути опікуном , судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що наявні правові підстави для встановлення над малолітньою ОСОБА_4 , 2007 року народження, опіки та призначення ОСОБА_20 , з якою проживає дитина, опікуном.
Отже, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4 , 2007 року народження підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 166 ч.2 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена ??батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Статтями 180, 181 ч.3 , 183 ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно за ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Визначаючи розмір аліментного платежу суд враховую, що ОСОБА_2 є працездатною, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, а тому в змозі, виходячи із стану здоров`я виплачувати на утримання неповнолітньої доньки 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно.
За змістом ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов.
Згідно з вимогами ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір в дохід держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133,141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народженння відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради задовольнити.
Встановити над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у розмірі 1409 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_4 ).

відповідач- ОСОБА_2 ( паспорт НОМЕР_3 , виданий 21.03.2006 р. Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл., прож. АДРЕСА_4 ).

3 особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (м.Харків, вул.Чернишевська, 55).

Повне судове рішення складено 31.07.2019.

СУДДЯ -