справа №619/3125/18
провадження №2/619/111/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання Суржкової В.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дергачівської районної ради Харківської області, ОСОБА_2 «Про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської районної ради Харківської області, ОСОБА_2 «Про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди».

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 посилається на те, що 10 липня 2018 року відбулася XXXIV сесія Дергачівської районної ради VII скликання, на якій серед інших питань порядку денного було надано слово відповідачу ОСОБА_2 , який повідомив депутатам Дергачівської районної ради та іншим присутнім особам, відомості про її особисте та сімейне життя, на що дозволу вона не надавала.

Вказує, що відповідно до ст.10 закону «Про місцеве самоврядування в Україні», обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Дергачівська районна рада є органом місцевого самоврядування, яка вирішує питання діяльності територіальних громад Дергачівського району Харківської області.

Також, відповідно до ст. 4 Регламенту роботи Дергачівської районної ради Харківської області, будь-яка особа має право на виступ. Але в той же час, вказана будь-яка особа повинна бути мешканцем Дергачівського району, оскільки лише питання мешканців Дергачівського району можуть бути предметом розгляду та компетенції Дергачівської районної ради.

ОСОБА_2 не є мешканцем Дергачівського району Харківської області, а отже право виступити на сесії представницького органу Дергачівського району з питань, які не стосуються життєдіяльності Дергачівського району, він не має.

Крім того, статтею 43 зазначеного Закону визначені повноваження районної ради. З аналізу вказаної статті вирішення сімейних питань окремих громадян не входять до компетенції районної ради.

Положеннями ст. 17, 18, 19 СК України, передбачено, що орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. У випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Отже, належний захист сімейних прав особи, в тому числі і ОСОБА_2 , здійснюється судом та у встановлених випадках органом опіки та піклування.

Поширена в публічному виступі ОСОБА_2 інформація стосується саме позивача - ОСОБА_3 , оскільки він у своєму виступі чітко зазначив її прізвище, ім`я та по-батькові та вказав, що вона є присутньою на цьому засіданні, а також повідомив, що вона є матір`ю їх спільної дитини, що у них є конфлікт стосовно порядку його спілкування з дитиною, звинувачення її у невиконанні розпорядження Дергачівської РДА № 224.

Поширення у публічному виступі ОСОБА_2 інформації про особисте та сімейне життя позивача порушує її особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року№ 475/97- ВР кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя.

У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За Цивільним кодексом України зміст права на недоторканність особистого і сімейного життя як одного з видів особистого немайнового права полягає в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (статті 270, 271, 301). Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (частина третя статті 269 Цивільного кодексу України).

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 291 ЦК України, ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 5, 7 CK України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Дозволу ОСОБА_2 на поширення інформації про своє особисте та сімейне життя позивач не надавала.

Вважає, що поширення ОСОБА_2 в своєму публічному виступі інформація про особисте та сімейне життя позивача порушує її конституційні та законні права на недоторканість особистого та сімейного життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 недоторканості особистого та сімейного життя позивача доведеним є нанесення позивачу моральної шкоди.

Внаслідок того, що обставини особистого та сімейного життя позивача, стали відомі депутатам районної ради, запрошеним особам, а також великої кількості осіб, що переглядали сесію на сайті ОСОБА_2 , позивач відчуває дискомфорт в службових відносинах в колективі, оскільки вона є державним службовцем Дергачівської РДА.

Також, внаслідок поширення ОСОБА_2 інформації щодо особистого та сімейного її життя у неї виникло психологічне напруження, побоювання щодо своєї подальшої роботи, почуття відчаю, почуття, що ОСОБА_2 фактично втручається в її особисте життя та руйнує його, навмисно поширює інформацію про неї, а також намагається впливати на всі суспільні відносини позивача.

Отже, зважаючи, що Дергачівська районна рада Харківської області незаконно надала слово ОСОБА_2 на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання, яка відбулася 10 липня 2018 року, то вимога про визнання зазначених дій незаконними є належним способам захисту, передбаченим п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Зважаючи, що позивач свого дозволу на поширення інформації про її особисте життя Дергачівській районній раді Харківської області не надавала, то вимога про припинення поширення зазначеної інформації через мережу Інтернет на офіційному сайті http://rayrada.gov.ua та зобов`язання вилучити виступ ОСОБА_2 з запису XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання, яка відбулася 10 липня 2018 року, є належним способом захисту, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Позивач просить суд, визнати незаконним надання слова ОСОБА_2 на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання, яка відбулася 10 липня 2018 року; зобов`язати Дергачівську районну раду вилучити з відеозапису XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання, яка відбулася 10 липня 2018 року, розміщеного на офіційному сайті Дергачівської районної ради http://rayrada.gov.ua публічний виступ ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень та судові витрати покласти на відповідача.

05.11.2018 представник відповідача Дергачівської районної ради Харківської області надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що в частині визнання незаконним надання ОСОБА_2 на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання заперечує проти задоволення даного позову з наступних підстав: відповідно до п. 15 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення засідань ради, підготовки та розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської дальності».

Відповідно до п.4 ст.4 Регламенту роботи Дергачівської районної ради VII скликання, затвердженого рішенням IV сесії Дергачівської районної ради VII скликання 09 лютого 2016 №44-1 будь-яка особа має право на виступ в «Різне» з будь-якого питання. Не зрозуміло твердження позивача про те, що «вказана будь-яка особа повинна бути мешканцем Дергачівського району, оскільки питання мешканців Дергачівського району можуть бути предметом розгляду та компетенції Дергачівської районної ради».

В Регламенті роботи Дергачівської районної ради VII скликання, затвердженому рішенням IV сесії Дергачівської районної ради VII скликання 09 лютого 2016 №44-1 не визначено особливих умов щодо місця проживання особи, яка має право на виступ. Питання, що слухалось на сесії стосувалось малолітньої дитини, яка разом з матір`ю проживає в Дергачівському районі Харківської області. Так, враховуючи вищезазначене Дергачівська районна рада не мала правових підстав відмовити в наданні слова ОСОБА_2 на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання.

16.01.2019 відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, заперечує проти позову, оскільки в його виступі мова йшла про невиконання законного Розпорядження з боку позивача, а не про особисте та сімейне життя, бо він діяв виключно в законний спосіб врегулювання цього питання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Представник відповідача Дергачівської районної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

А відповідно до частини першої ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно положень ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом із тим, Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Як передбачено п. 15 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, в розумінні законодавства, що регулює спірні правовідносини, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є: факт поширення інформації, така інформація повинна стосуватися певної особи, не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права.

В судовому засіданні встановлено, що Розпорядженням Дергачівської райдержадміністрації Харківської області №224 від 04 травня 2017 року: 1. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 , яка мешкає та зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 . Визначено ОСОБА_2 дні участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: перший та третій тиждень місяця, 9-00 години суботи до 20-00 години неділі, за місцем проживання батька в присутності матері дитини ОСОБА_3 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини; в буденні дні з 18-00 до 20-00 години, для прогулянок поблизу місця проживання матері, як в присутності матері, так і без її присутності за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини.

3. Рекомендовано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , згідно якого просив усунути перешкоди у вихованні дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином згідно з Розпорядженням Дергачівської райдержадміністрації Харківської області «Про визначення місця проживання та порядку виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » №224 від 4 травня 2017 року.

18 жовтня 2017 року ОСОБА_6 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , в якому просила Розпорядження Дергачівської райдержадміністрації від 04 травня 2017 року №224 в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , залишити без змін; Розпорядження Дергачівської райдержадміністрації від 04 травня 2017 року №224 в частині визначення ОСОБА_2 днів для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року по справі №619/3051/17 (провадження №2/619/134/18) позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунунено перешкоди ОСОБА_2 та визначено йому дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожний непарний та парний вівторок та п`ятницю з 18 год. 30 хв до 19 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_7 або дідуся ОСОБА_8 ), за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини; кожну непарну суботу місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_7 або дідуся ОСОБА_8 ), як за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , так і з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, враховуючи думку та стан здоров`я дитини; у день народження дитини, якщо 24 січня буде вихідним днем - з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_7 або дідуся ОСОБА_8 ), за адресою: АДРЕСА_2 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочину у смт Мала Данилівна Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові; якщо 24 січня припадає на будній день - з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_7 або дідуся ОСОБА_8 ), за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням думки та стану здоров`я дитини. В іншій частині позовів відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року по справі №619/3051/17 (провадження №22-ц/790/2611/18) рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року змінено в частині визначення порядку та участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Абзаци 4-6 резолютивної частині рішення викласти в наступній редакції: визначено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце та час їхнього спілкування: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року по справі №619/3051/17 (провадження №61-42734 св 18) постанову апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року залишено без змін.

Вищевказані рішення стосовно виховання дитини позивачем і відповідачем є загальнодоступні.

10 липня 2018 року на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання, ОСОБА_2 повідомив про невиконання позивачем ОСОБА_6 розпорядження Дергачівської райдержадміністрації Харківської області №224 від 04 травня 2017 року на протязі майже року.

Відповідно до п.4 ст.4 Регламенту роботи Дергачівської районної ради VII скликання, затвердженого рішенням IV сесії Дергачівської районної ради VII скликання 09 лютого 2016 №44-1 будь-яка особа має право на виступ в «Різне» з будь-якого питання.

В Регламенті роботи Дергачівської районної ради VII скликання, затвердженому рішенням IV сесії Дергачівської районної ради VII скликання 09 лютого 2016 №44-1 не визначено особливих умов щодо місця проживання особи, яка має право на виступ. Питання, що слухалось на сесії стосувалось малолітньої дитини, яка разом з матір`ю проживає в Дергачівському районі Харківської області. Дергачівська районна рада не мала правових підстав відмовити в наданні слова ОСОБА_2 на XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання.

Суд, проглянувши відеозапис XXXIV сесії Дергачівської районної ради VII скликання від 10 липня 2018 року вбачає, що ОСОБА_2 в своїй промові не поширював інформацію, що порушує особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає ОСОБА_6 повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, а лише повідомив, що розпорядження Дергачівської райдержадміністрації Харківської області №224 від 04 травня 2017 року позивачем не виконується.

Оцінюючи повідомлення ОСОБА_2 на сесії про невиконання позивачем розпорядження Дергачівської райдержадміністрації Харківської області від 4 травня 2017 року №224 суд приходить до висновку, що повідомлення містить виклад обставин, свідком яких були сторони по справі, та які були відомі іншим особам в тому числі і депутатам, які були присутні на сесії районної ради.

За таких обставин, судом встановлено, що позивачем не надано суду належного та допустимого доказу на підтвердження його вимог щодо порушення його немайнових прав.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України…кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач і його представник не надали доказів на підтвердження своїх вимог зазначених в позові, тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення його особистих немайнових прав, тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягає.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. ст. 277, 297,280 ЦК України, п. 15 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, т.. 32 Конституції України, керуючись ст. ст. 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 354, 368 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець