Справа № 544/1491/19
№ 2/544/532/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 грудня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем уклала шлюб 03.11.1994 року. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Шлюбні відносини сторін припинені з липня 1998 року, спільне господарство не ведеться. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі за наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення, про що надіслав суду відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1994 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6).

Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають.

Сторони однією сім`єю не проживають, сім`я фактично розпалась з 1998 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, що з часом призвели до припинення шлюбних відносин. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач заявляла про залишення їй шлюбного прізвища - « ОСОБА_1 », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Керуючись ст.ст.2-13, 81, ч. 4 ст. 200, ч.4 ст. 206, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 03 листопада 1994 року Гільцівською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис № 08.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О. О. Сайко