Справа № 570/1312/19
Номер провадження 2/570/839/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом Квасилівського професійного ліцею Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації в особі директора Савчука О.Л.

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що 08 вересня 2008 року між сторонами було укладено угоду про найм кімнати в гуртожитку, згідно якої Квасилівським професійним ліцеєм було надано ОСОБА_2 в найм кімнату АДРЕСА_1 і яка перебуває на балансі ліцею, позивач постійно забезпечував опалення гуртожитку, у якому знаходиться вищезгадана кімната та пред`являв відповідні рахунки для оплати послуг з теплопостачання, однак відповідач з жовтня 2014 року не сплачував коштів за пред`явленими рахунками, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, позивач звернувся з даним позовом до суду в просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 13283,43 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача - адвокат Штогрін В.С., з`явившись до суду, у зв`язку з неявкою відповідача, подала в судове засідання клопотання, в якому вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує та просить його задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про дату і час слухання справи. Від нього до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, у якому ОСОБА_2 зазначив, що будь-яких рахунків на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2014 року по грудень 2018 року він не отримував. Вказує, що ним своєчасно та в повному обсязі здійснюється плата за проживання в гуртожитку згідно виставлених рахунків адміністрацією Квасилівського професійного ліцею, а саме - плата за житло, за водопостачання та за електроенергію. Також, актом від 01 жовтня 2014 року, що був складений комісією у складі працівників гуртожитку, засвідчено факт виявлення порушення цілісності системи теплопостачання у кімнаті АДРЕСА_2 510, тобто - відсутність батарей для обігріву. У своєму відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовної заяви Квасилівського професійного ліцею за безпідставністю.

Крім того, від відповідача надійшли письмові пояснення від 08 липня 2019 року, у яких він вказав, що позивач не подав разом з позовною заявою доказів, які б підтверджували правомірність нарахованої заборгованості. ОСОБА_2 зазначив, що між ним та позивачем не укладалось будь-яких договорів, які б зобов`язували його сплачувати послуги саме з теплопостачання. Також, відповідачем було подано заяву 03 липня 2019 року про застосування строків позовної давності і на підставі цього відмовити у задоволенні позову.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки відповідач причини неявки суду не повідомив, надав відзив на позов, пояснення і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Квасилівським професійним ліцеєм було надано відповідачу в найм кімнату АДРЕСА_1 і перебуває на балансі ліцею, між сторонами була укладена Угода по найму кімнати в гуртожитку Квасилівського професійного ліцею від 08 вересня 2008 року строком на два роки - до 08 вересня 2010 року. Оскільки по спливу двох років наймач не припинив користуватись кімнатою, від наймодавця також не було заперечень з цього приводу, то їхня угода поновлювалась щороку і є чинною.

Із довідки Квасилівського професійного ліцею від 01.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в гуртожитку за вказаною адресою з листопада 2002 року.

Згідно договору на відпуск теплової енергії № 8509 від 09 січня 2014 року, що укладений між Комунальним підприємством "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради, в особі директора Скорохода В.В. та Квасилівським професійним ліцеєм в особі директора Савчука О.Л., та копії Додатку № 1 до цього договору, зазначені загальні відомості про об`єкти, на які постачається теплова енергія, в тому числі і до гуртожитку АДРЕСА_3 .

Згідно п.4 Угоди по найму кімнати в гуртожитку Квасилівського професійного ліцею від 08 вересня 2008 року, ліцей зобов`язується забезпечувати опалення приміщень на протязі всього опалювального періоду при систематичній оплаті комунальних послуг квартиронаймачем - ОСОБА_2 , зі свого боку, позивач зобов`язання виконував.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за послуги теплопостачання за період з жовтня 2014 року по грудень 2018 року, загальна сума такої заборгованості становить - 13283 грн. 43 коп.

Статтею 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24 червня 2004 року в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Частиною першою статті 13 вищезазначеного закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції чинній на дату прийняття рішення, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

З постанови Верховного Суду у справі № 226/1437/16-ц від 19 серпня 2019 року вбачається, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг з теплозабезпечення. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги, він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Доводи про неправомірне нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання через фактичне невикористання ним цих послуг у зв`язку з відсутністю приборів опалення у квартирі не заслуговують на увагу, коли особа не дотрималася порядку відключення його квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 мав обов`язок оплачувати послуги з теплопостачання, проте не виконував його, в добровільному порядку не здійснює оплату за надані послуги, отже зобов`язання за договором належним чином не виконав. За таких обставин, суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення частково.

Суд не може прийняти до уваги посилань відповідача ОСОБА_2 на те, що він не повинен сплачувати за надані послуги з теплопостачання, оскільки в його кімнаті відсутні батареї опалення і він не отримує ці послуги. Дійсно відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено акт від 01 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що в його кімнаті, кухні, ванній кімнаті відрізані батареї. Однак, ним не надано доказів, які б вказували на те, що відключення батарей у кімнаті ОСОБА_2 відбулося на законних підставах. Таких доказів не здобуто судом під час розгляду справи. Навпаки, представником позивача надано суду копію рішення Рівненського районного суду від 20 квітня 2017 року, згідно якого зобов`язано ОСОБА_2 відновити раніше діючу систему централізованого опалення у кімнаті АДРЕСА_4 . Дане рішення суду набрало законної сили 14.12.2017 року. Невиконання ОСОБА_2 цього рішення суду не означає, що батареї в його кімнаті були відрізані законно. А отже його відмова оплачувати вартість послуг з теплопочстачання не ґрунтується на законі, а ці його доводи не підтверджені на належних і допустимих доказах.

Одночасно суд звертає увагу, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник позивача не вказав суду на поважність причин пропуску позовної давності.

Суд вважає за необхідне застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання з січня 2014 року по 17 березня 2016 року включно.

Оскільки, дана позовна заява була подана до суду 18 березня 2019 року, 03 липня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, тому заборгованість підлягає стягненню з 18 березня 2016 року по день звернення позивача з позовом 18 березня 2019 року. Таким чином, суд вважає за потрібне задоволити позовну заяву частково та стягнути заборгованість у сумі 9928,16 грн., тобто в межах строку позовної давності.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141-142, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.256, 261, 267, 510, 526 Цивільного кодексу України, ст.162 Житлового кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", суд, -

в и р і ш и в :

Позов Квасилівського професійного ліцею Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації в особі директора Савчука О.Л. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квасилівського професійного ліцею Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації:

- заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 18 березня 2016 року по 18 березня 2019 року в сумі 9 928 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 16 копійок;

- сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Квасилівський професійний ліцей Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації в особі директора Савчука О.Л. (вул.Молодіжна, № 30, смт.Квасилів, Рівненського району Рівненської області, ).

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_5 , паспортні дані суду невідомі, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя Остапчук Л.В.