ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6926/19 Справа № 2-2824/11 Головуючий у першій інстанції: Гончаренко В.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Левцунову І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2009 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2009 року забезпечено даний позов про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 43951,85 дол. США:

- нерухоме майно, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 ;

- інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача по АДРЕСА_1 ;

- грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача (а.с. 32).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який не був учасником справи, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріал, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції частково скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором №HMVCAK00008022 від 23.04.2008 року в розмірі 43951,85 дол. США та судові витрати; стягнути солідарно з ТОВ „УФА „Верус" та ОСОБА_2 200,00 грн. (а.с. 1-4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №HMVCAK00008022 від 23.04.2008 року, станом на 29.06.2009 року, в розмірі 350441,29 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн., в задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №163025644 від 10.04.2019 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради №58 від 14.04.1987 року; реєстрація права власності проведена 01.08.2003 року (а.с. 110-111).

На підставі рішення сесії Красилівської міської ради №36 від 17.04.2008 року, АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Красилівської міської ради №147 від 04.06.2019 року (а.с. 109).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, місцевий суд безпідставно наклав арешт на нерухоме майно (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради №58 від 14.04.1987 року; ОСОБА_1 не є учасником справи.

За таких обставин колегія приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту в межах заявлених позовних вимог у розмірі 43951,85 дол. США на нерухоме майно по АДРЕСА_1 з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2009 року в частині накладення арешту в межах заявлених позовних вимог у розмірі 43951,85 дол. США на нерухоме майно по АДРЕСА_1 - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно по АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді