КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментних платежів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 10 грудня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем - ОСОБА_1 , 1991 року народження. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , 2018 року народження.

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами не розірваний, але фактично вони як чоловік та жінка не

проживають з вересня 2018 року, не ведуть спільного господарства. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини ОСОБА_1 відмовляється, інтересами сім`ї не цікавиться.

ОСОБА_1 грошових коштів на утримання матері дитини також не надає, яка на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на користь позивачки аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . щомісячно аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та не надав оцінку усім наявним доказам, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Зазначає, що він вже сплачує аліменти на користь своєї першої дитини в розмірі ј, а тому сума аліментів, які вже сплачуються та визначена оскаржуваним рішенням буде складати 67% доходу, що є значним фінансовим тягарем, оскільки крім зазначеного відповідач піклується про непрацездатних батьків та сестру ОСОБА_1

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд враховував докази на підтвердження матеріального становища сторін та розмір аліментів необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів повністю погодитись із вказаним висновком не може з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 10 грудня 2016 року Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1518.

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 08 лютого 2018 року Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 347.

Згідно довідки № 1671 від 06 серпня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району позивач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На своєму утриманні ОСОБА_2 має малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомир від 27 травня 2013 року задоволено частково позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, з 18.03.2013 року і до повноліття дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини 1-3 статті 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626,00 грн., з 1 липня - 1699,00 грн., а з 1 грудня - 1779,00 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Встановивши ту обставину, що в сторін є малолітня дитина, яка проживає з позивачем та фактично знаходиться на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, а відповідач є здоровою особою працездатного віку, яка має достатній дохід, суд першої інстанції, з урахуванням матеріального становища дитини та її батька, а також зобов`язання батька утримувати матір дитини до досягнення трирічного віку дитиною дійшов правильного висновку щодо необхідності покладення на останнього аліментного зобов`язання, однак допустився помилки при визначенні його розміру в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має на утриманні сина 2018 року народження, тому відповідач зобов`язаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років.

Доводи апеляційної скарги, щодо надмірного фінансового навантаження на відповідача заслуговують на увагу, однак зазначене не може бути підставою для залишення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 без задоволення.

Місцевий суд дійсно не врахував тієї обставини, що сума аліментів визначена в частці від доходу, які повинні будуть сплачуватись відповідачем та вже сплачують відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомир, значно перевищує 50% доходу відповідача.

Колегія суддів зауважує, що аліменти, які сплачуються відповідачем відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомир, повинні бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , однак визначення їх за залишковим принципом від максимально можливого стягнення призведе до нерівності дітей в утриманні їх батьком.

Поява на утриманні у ОСОБА_1 дитини та дружини є підставою для звернення із заявою про зменшення розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, встановлених рішенням Богунського районного суду м.Житомир, однак не можуть позбавляти матір дитини від утримання її відповідачем, як це зазначено в апеляційній скарзі.

Таким чином, визначені аліменти в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача на утримання дитина є вірною та з огляду на матеріали справи достатньою для її розвитку, крім того апелянт погоджується з таким висновком та просить стягувати аліменти на утримання дитини саме в такому розмірі.

Аліменти на утримання ОСОБА_2 з огляду на вищевказане повинні бути визначені також в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_1 .

Посилання відповідача на те, що він є звільнений від сплати судового збору, а тому місцевий суд невірно розподілив судові витрати колегією суддів відхиляються, оскільки відповідач не є звільнений від сплати судового збору у даній категорії справ, що було роз`яснено останньому в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 28 серпня 2019 року.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасування в частині визначення розміру аліментів на утримання позивача у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України та ухваленню в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2019 року скасувати в частині розміру аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 та увалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) щомісячно аліменти на утримання дружини, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: