"12" грудня 2019 р.
справа № 642/7127/19
провадження № 2/642/1797/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.,

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.

розглянувши на підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, укладений 28.10.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. Актовий запис №496. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, останнім часом сімейні стосунки погіршилися, у зв`язку з різними поглядами на життя та майбутнє, шлюбні сосунки припинені, спільне господарство не ведеться.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 року провадження про справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явились, через канцелярію суду позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідач до судового засідання з`явився, позов визнав.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 28.10.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. Актовий запис №496.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з матір`ю.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, припинили шлюбні відносини та проживають окремо,спільного господарства не ведуть.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін.

При вирішенні питання про стягнення коштів на надання правової допомоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь судові витрати на правову допомогу, при цьому надавши договір про надання правової допомоги, посвідчення адвоката, свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю, ордер. Інших доказів, а саме довідку про оплату, детальний розрахунок вартості правових послуг, звіт про виконану роботу адвокатом не надала, у зв`язку з чим суд, в цій частині залишає позов без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь на позивача.

Керуючись статтями 12,13,209,259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 112 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28.10.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. Актовий запис №496.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Є.Б. Ольховський