Справа № 713/2099/19
Провадження №2-о/713/111/19
РІШЕННЯ

іменем України

09.12.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

В заяві вказує, що проживає у АДРЕСА_1 власному будинку. З нею в одному будинку, без реєстрації, проживає повнолітній син ОСОБА_3 .

Протягом тривалого часу ОСОБА_3 порушує правила добросусідства та вчиняє систематичне домашнє насильство, яке виявляється в умисному вчиненні діянь психологічного характеру відносно неї, а саме: постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 13.06.2019 року по справі №713/1014/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство (психологічне) вчинене кривдником 03.06.2019 року, 06.06.2019 року, 08.06.2019 року відносно неї у її житловому будинку по місцю мого постійного проживання; постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.08.2019 року по справі №713/1459/19 , згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство (психологічне) вчинене кривдником 18.07.2019 року, 19.07.2019 року, 21.07.2019 року, 27.07.2019 року, 28.07.2019 року відносно неї по місцю мого постійного проживання; постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.10.2019 року по справі №713/1794/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу; постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.10.2019 року по справі №713/1795/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

11.06.2019 року, 25.07.2019 року, 21.08.2019 року відносно ОСОБА_3 працівниками поліції винесено термінові заборонні приписи згідно якого до кривдника застосовувалось зобов`язання, згідно якого кривднику забороняється протягом 10 діб з дати винесення постанови входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи та контактувати з нею, однак ОСОБА_3 надалі вчиняє відносно неї систематичне, неприховане домашнє насильство.

Посилалася на те, що на даний час побоюється за свою безпеку, отже ОСОБА_3 вчиняє систематичні дії пов`язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжує свої протиправні дії спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинене кривдником домашнього насильства, вважала за необхідне звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: а) заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців наближатися до неї на відстань ближчу, ніж 50 метрів, де б я не знаходилася; б)заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися з нею; в) 3аборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців проживати у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та в цей період заходити на територію вказаного домогосподарства.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали просили її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи .

Судом встановлено, що заявниця проживає по АДРЕСА_1 у будинку, який перебуває у власності заявниці, що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності, технічним паспортом на житловий будинок, випискою з по господарської книги.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 13.06.2019 року по справі №713/1014/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене ОСОБА_3 03.06.2019 року, 06.06.2019 року, 08.06.2019 року відносно ОСОБА_1 ;

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.08.2019 року по справі №713/1459/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство вчинене ОСОБА_3 21.07.2019 року, 27.07.2019 року, 28.07.2019 року відносно ОСОБА_1 ;

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.10.2019 року по справі №713/1794/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу;

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.10.2019 року по справі №713/1795/19, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

11.06.2019 року, 25.07.2019 року, 21.08.2019 року відносно ОСОБА_3 працівниками поліції винесено термінові заборонні приписи згідно якого до кривдника застосовувалось зобов`язання, згідно якого кривднику забороняється протягом 10 діб з дати винесення постанови входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи та контактувати з нею, однак ОСОБА_3 надалі вчиняє відносно неї систематичне, неприховане домашнє насильство.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства потребуює захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що необхідність встановлення певних обмежень щодо ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження, тому вимоги заявниці підлягають до часткового задоволення.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису ,- задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: а) заборонити у наближатися до ОСОБА_1 на відстань ближчу, ніж 50 метрів; б) заборонити ОСОБА_3 в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 в) заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання , а саме за адресою: АДРЕСА_1 та заходити на територію вказаного домогосподарства .

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Копію рішення направити до Вижницького відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецької області для взяття громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на профілактичний облік та Районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Вижницької РДА.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Кириляк