Справа № 606/2986/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Теребовлянської міської ради, Теребовлянського району, третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, Теребовлянського району, третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 4 членів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 головою якого була ОСОБА_6 . 18.04.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_1 належну частку в житловому будинку з надвірними будівлями який знаходиться по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилася спадщина заповітом на належну їй частку житлового будинку, яку прияйняла ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, однак не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі , просять задовольнити позов

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. не з`явився, будучи налужним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.02.1989 року виданого виконавчим комітетом Довгенської сільської ради на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради народних депутатів №305 від 11.12.1989 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_6 та складається з 4-ох членів.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 08.11.2019 року №09-04/13-336, на час видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , (колгоспний двір), головою якого була ОСОБА_6 та складається з 4-ох членів. Його членами є дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_2 , внучка - ОСОБА_7 , внук - ОСОБА_3 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Довгенської сільської ради від 18.04.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №69, ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_1 належний житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Довгенської сільської ради Теребовлянського району району Тернопільської області від 27.03.2012 року, актовий запис №4.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй частку житлового будинку.

Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 02.02.2016 року за №89/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, та право власності зареєстроване за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_6 . Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 02.02.2016 року за №89/02-31 у справах приватного нотаріуса знаходиться спадкова справа №60-2012, заведена 21.09.2012 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом, відомостей про спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України у нотаріуса не має.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №52467790 від 02.02.2016 року відомості по житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 у вищевказаних реєстрах відсутні.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_6 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1233,1235, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Теребовлянської міської ради, Теребовлянського району, третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка