Провадження № 22-ц/801/2474/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 рокуСправа № 127/11590/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про зобов`язання видати технічні умови на приєднання будинку за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Романюк Л. Ф. від 30 вересня 2019 року (повний текст рішення складено 10 жовтня 2019 року), -

встановив:

23 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з цим позовом, за яким просила зобов`язати Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (далі АТ «Вінницяобленерго») видати технічні умови на приєднання її будинку, що розташований у АДРЕСА_1 13.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки кадастровий № :03:064:0435 у АДРЕСА_3 , та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . З 25 червня 2014 року вона зареєстрована за вказаною адресою і з того часу існує спір щодо можливості укладення прямого договору на постачання електроенергії з АТ «Вінницяобленерго», оскільки її будинок приєднаний до електромережі громадської організації «Садове товариство «Підлісне»» (далі ГО «СТ «Підлісне»»), що не дозволяє їй скористатися правом на отримання 50 % знижки на оплату за використану електроенергію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 зверталась до ПАТ «Вінницяобленерго» із заявою, в якій просила приєднати її електроустановку до оператора системи розподілу АТ «Вінницяобленерго». Листом від 26 грудня 2018 року АТ «Вінницяобленерго» повідомляло про необхідність звернутися із заявою встановленої форми відповідно до пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Кодекс систем розподілу) та надати відповідний перелік документів. Після виконання вимог АТ «Вінницяобленерго» ОСОБА_1 отримала 22 січня 2019 року відповідь про те, що порядок приєднання її будинку викладений в листі-роз`яснені Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2018 року № 1189/17.1.3/7-18, відповідно до якого суб`єкт господарювання (у томі числі оператор малої системи розподілу) має право за зверненням замовника погодити приєднання електроустановок замовника до власних електричних мереж.

Вважала, що оскільки виконала вимоги пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу АТ «Вінницяобленерго» було зобов`язане видати технічні умови для підключення її електроустановки до власних електричних мереж.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року позов задоволено, зобов`язано АТ «Вінницяобленерго» видати ОСОБА_1 технічні умови на приєднання будинку за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з поданою заявою, вихідний номер № 05/208 від 10 січня 2019 року.

Рішення мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 виконала усі умови встановленої форми відповідно до пункту 4.2.2. Кодексу систем розподілу, то АТ «Вінницяобленерго» не мало права відмовляти у виконанні технічних умов на приєднання будинку ОСОБА_1 . При цьому суд послався як на приюдиційно встановлену обставину на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року встановлено, що для приєднання будинку ОСОБА_1 до електричних мереж їй необхідно виготовити технічні умови, укласти договір про приєднання та оплату послуг з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу.

В апеляційній скарзі АТ «Вінницяобленерго», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати це рішення і ухвалити нове про відмову у позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на те, що приєднання будинку ОСОБА_1 можливе виключно від мереж СТ «Підлісне», з дотриманням процедури, що передбачена пунктом 4.1.11 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу, тобто за умови погодження СТ «Підлісне» приєднання електроустановок ОСОБА_1 до власних електричних мереж, зокрема, у рахунок зменшення договірної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на напрузі приєднання власних струмоприймачів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки кадастровий № :03:064:0435 у АДРЕСА_3 та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 37 - 40).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «Вінницяобленерго», третя особа, яка не заявляє без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГО «Садове товариство «Підлісне», про захист прав споживача та зобов`язання приєднати житловий будинок до електричних мереж відмовлено (а.с. 41 - 48).

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Вінницяобленерго» із заявою про приєднання електроустановки її будинку до оператора системи розподілу ПАТ «Вінницяобленерго» (а. с. 49).

Листом від 26 грудня 2018 року ПАТ «Вінницяобленерго» повідомило про те, що позивачка повинна звернутися із заявою встановленої форми відповідно до п.4.2.2. Кодексу систем розподілу та надати перелік документів: копію документа, який підтверджує право власності; ситуаційний план та викопіювання з топографо-геодезичного плану; копію паспорта, або належним чином оформлену довіреність чи інший документ на право укладати та підписувати договір про приєднання; ТЕО (за наявності) (а. с. 50).

10 січня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву установленої форми з відповідними додатками (а. с. 51 - 52), на яку отримала відповідь ПАТ «Вінницяобленерго» від 22 січня 2019 року № 05-43-600 про те, що порядок приєднання її будинку викладений в листі-роз`яснені Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2018 року № 1189/17.1.3/7-18, копія якого додана до листа (а. с. 53 - 56).

Завданням цивільного судочинства, яким повинні керуватися суд та учасники судового процесу є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як видно зі змісту позовної заяви, спір між сторонами виник у зв`язку із відмовою ПАТ «Вінницяобленерго» укласти з нею договір на постачання електроенергії, оскільки її домогосподарство приєднане до мережі ГО «Садове товариство «Підлісне»», що, на думку позивачки унеможливлює отримання 50 % знижки на оплату використаної електроенергії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, фактично інтерес позивачки полягає в отриманні відповідної пільги, передбаченої законом, при оплаті за спожиту електроенергію, а не у постачанні електроенергії до її будинку шляхом приєднання до електромереж відповідача, оскільки таке постачання вже відбувається за рахунок приєднання до мережі ГО «Садове товариство «Підлісне»», інших доводів на обґрунтування необхідності «прямого» приєднання будинку позивачки до електромережі відповідача позовна заява не містить.

Порядок надання пільг, в тому числі зі сплати вартості спожитої електроенергії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» урегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі».

Тобто, як сама пільга щодо сплати вартості використаної електроенергії, так і порядок її надання встановлюються державою і не залежать від надавача послуг із постачання електроенергії конкретного споживача, отже наявність технічних умов для підключення будинку позивачки до електромережі відповідача не може вплинути на її право на отримання 50 % знижки на оплату за використану електроенергію.

Більше того, самі технічні умови - це документ, який установлює вимоги щодо технічного забезпечення підключення електроустановки споживача до мережі оператора системи розподілу і не встановлює, не змінює і не припиняє прав і обов`язків сторін, а є лише додатком до договору про приєднання (пункт 4.5.1. Кодексу систем розподілу), а відтак виготовлення технічних умов не є безумовною підставою для приєднання споживача до мережі оператора систем розподілу.

Отже, такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача видати технічні умови не передбачений ні частиною другою статті 16 ЦК України, ні іншими нормативно-правовими актами, ні договором, а тому не може бути застосований судом, оскільки не відповідає змісту права, за захистом якого звернулась позивачка, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на помилковість посилання суду першої інстанції на приюдиційність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року, тому що за змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України приюдиційне значення мають лише обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, а не його правові висновки, чи висновки щодо змісту правовідносин сторін. У цій же справі обставини справи, тобто фактичні дані, на які позивачка посилалась як на підставу позову і які становлять предмет доказування, сторонами взагалі не заперечувалась.

Натомість у заперечення позовних вимог відповідач у відзиві на позов посилався на те, що здійснити підключення електроустановки позивачки безпосередньо до його електромережі поза установленим пунктом 4.1.11 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу порядку, тобто за умови погодження ГО «СТ «Підлісне»» приєднання електроустановок ОСОБА_1 до власних електричних мереж, зокрема, у рахунок зменшення договірної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на напрузі приєднання власних струмоприймачів, не можливо, тому що на території електричні мережі АТ «Вінницяобленерго» відсутні, однак цим доводам суд першої інстанції жодної оцінки не надав.

Тобто, зобов`язавши відповідача видати технічні умови для підключення електроустановки позивачки до його електромережі відповідача, суд не з`ясовував технічної можливості такого підключення.

Таким чином, оскільки застосований судом першої інстанції спосіб захисту права ОСОБА_1 - на отримання знижки на оплату використаної електричної енергії - не передбачений частиною другою статті 16 ЦК України, іншими нормативно-правовими актами, не відповідає змісту порушеного права, отже не може бути визнаним ефективним, тому що не забезпечує його (права відновлення), а тому рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове - про відмову у позові.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про зобов`язання видати технічні умови на приєднання будинку відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року)

Головуючий підпис О. С. Панасюк

Судді підпис О. Ю. Береговий

підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк