Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 361/4419/16-ц

провадження № 61-31793св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року у складі судді Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 28 лютого 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 057-2008-445, за умовами якого ОСОБА_1 надано у борг 62 700,00 доларів США, зі сплатою 37,35 % річних на строк до 10 лютого 2038 року.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 08 липня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 18 720,00 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 057-2008-445 у загальному розмірі - 18 720,00 доларів США, а також судові витрати у розмірі 6 959,70 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між сторонами наявні кредитні правовідносини, які позичальник належним чином не виконує, у зв`язку із чим на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області у складі від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року. Оскільки ухвала про залишення апеляційної скарги без руху неодноразово направлялася ОСОБА_1 та його представнику на адреси, вказані в матеріалах справи, однак станом на 15 червня 2017 року недоліки усунуто не було, суд апеляційної інстанції визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув її.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та справу повернути до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не міг отримати жодного листа суду, оскільки на конверті невірно зазначено його прізвище, зокрема, вказано « ОСОБА_1 », у той час як правильним є « ОСОБА_1 ». Крім цього, суд, направляючи копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22 березня 2017 року, неправильно вказав адресу представника ОСОБА_1 , зазначивши місцем її реєстрації Київську, а не Хмельницьку область. З урахуванням цього суд неправильно застосував статтю 77 ЦПК України та безпідставно повернув апеляційну скаргу заявнику.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Черняк Ю. В.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій встановили, що у квітні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення вказаного недоліку - сплати судового збору.

Згідно із супровідним листом від 27 квітня 2017 року зазначена ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною в апеляційній скарзі: квартира АДРЕСА_1 .

12 травня 2017 року ухвала про залишення апеляційної скарги була повторно направлена ОСОБА_1 на адресу: квартира АДРЕСА_1 .

На адресу Апеляційного суду Київської області повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не отримав копію ухвали від 26 квітня 2017 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

01 червня 2017 року ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 втретє було направлено ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2017 року (а. с. 57).

На адресу Апеляційного суду Київської області повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у якому зазначено, що представник ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші поштові адреси ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 для відправлення їм поштової кореспонденції.

Станом на 15 червня 2017 року недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником у строк, визначений судом, не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, тому наявні визначені цивільним процесуальним законодавством правові підстави для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Такі висновки суду апеляційної інстанції касаційний суд вважає правильними.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З урахуванням ціни позову та норм цивільного процесуального законодавства України апеляційний суд дійшов висновку про те, що за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7 655,67 грн.

Учасник процесу зобов`язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (частина третя статті 27 ЦПК України 2004 року).

Встановивши, що заявником до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору, суд апеляційної інстанції не порушив норми процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про залишення апеляційної скарги без руху.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції неодноразово направляв на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у апеляційній скарзі, проте поштові конверти повернуто до суду за закінченням терміну їх зберігання.

Крім цього, ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху була також направлена на адресу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , зазначену в довіреності від 10 листопада 2016 року та копії її паспорта. Однак поштове відправлення повернулося до суду апеляційної інстанції з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Здійснюючи повідомлення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про залишення його апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції урахував, що відомості про іншу адресу для листування, номери телефонів, адресу електронної пошти, зміну місця проживання заявника у матеріалах справи відсутні. Також ОСОБА_1 отримував поштову кореспонденцію за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а. с. 48).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК 2004 року, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин висновок апеляційного суду про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику є правильним, а ухвала Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року - такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain, § 35) Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Доводи заявника про те, що у поштовому листі, яким заявнику було направлено копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, неправильно вказано прізвище адресата, а саме прізвище « ОСОБА_1 » зазначено, як « ОСОБА_1 », не заслуговують на увагу, оскільки це є технічною помилкою, що також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, прикріпленим до цього листа, у якому прізвище адресата вказано правильно.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно вказав адресу представника заявника при направленні їй копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а саме: довіреністю та копією паспорта.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не встановила.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

У цьому разі відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України зміна розподілу судових витрат не відбувається.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець