Провадження № 2/752/763/19
У Х В А Л А

05.12.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Петрова Є.В.

розглянувши заяву відповідача про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

в провадженні судді Колдіної О.О. перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності .

Відповідачем подана заява, яка підтримана представником відповідача про відвід головуючому судді, посилаючись на те, що суддя порушує принцип змагальності судового процесу, безпідставно відмовляє у задоволенні клопотання сторони відповідача, натомість задовольняє клопотання сторони позивача, а також представник зазначила про відсутність в матеріалах цивільної справи технічного запису судового засідання, що відбулось 30.01.2019 р. Зазначені обставини, на думку відповідача та її представника, викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Заявляючи про відвід головуючому судді, як на підставу для відводу відповідач посилається на необґрунтовану відмову судді у задоволенні клопотань сторони відповідача, що порушує принцип змагальності судового процесу, а також на відсутність технічного запису судового засідання.

Фактично заявлений відвід ґрунтується на незгоді сторони відповідача з прийнятими процесуальними рішеннями головуючого судді за результатами розгляду заявлених клопотань.

В силу положень ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необгрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені безпосередньо суддею, що можуть свідчити про її упередженість або необ`єктивність при розгляді даної справи, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України, а обставини, про які зазначає відповідач, стосуються процесуальних дій судді при розгляді справи, порядок оскарження яких передбачений у інший спосіб.

Згідно з ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі, а вирішення питання про відвід головуючої судді Колдіної О.О. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України , суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності зупинити.

Питання про відвід головуючого судді Колдіної О.О. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя