Справа № 462/3643/19 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/2454/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 09 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачам у звязку з неусуненням недоліків, вказаних в ухвалі суду від 11 червня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, а саме: несплати позивачами судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2000 грн.

Ухвалу суду оскаржили позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просять її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої доводи апелянти обґрунтовують тим, що суд безпідставно залишив позовну заяву без руху та відмовив їм у звільненні від сплати судового збору, не врахувавши скрутний матеріальний стан, в якому вони перебувають, на підтвердження чого було надано довідку про те, що ОСОБА_1 має статус безробітного та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а ОСОБА_2 знаходиться на утриманні батька, оскільки у неї відсутні будь-які доходи, що підтверджено довідкою ДФС у Львівській області.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, передбачене п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 цього Кодексу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.12.2019 року, є дата складення повного судового рішення 11.12.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Статтею 175 ЦПК України визначені загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Так, зокрема, частиною четвертою статті 175 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За вимогами частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами першою третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд за клопотанням сторони може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони, зокрема, у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або якщо позивачі є членами малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Аналогічна за змістом норма закону щодо права суду звільнити сторону від сплати судового збору в передбаченому законом порядку, враховуючи майновий стан сторони, закріплена у частинах першій та третій статті 136 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не надали суду належних доказів, які б дали підстави звільнити їх від сплати судового збору, оскільки вони є працездатними особами і не відносяться до категорії осіб, які згідно Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки, подаючи до суду позовну заяву, позивачі звернулись з клопотанням про звільнення їх від сплати судового збору у звязку із скрутним матеріальним становищем, на підтвердження чого надали довідку про те, що позивач ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, розмір якої за період з серпня 2018 року по січень 2019 року (за шість місяців) становив 1764 грн. 96 коп. (а.с.13 зворот), а в позивача ОСОБА_2 за період з січня по грудень 2018 року відсутні будь-які доходи, що підтверджено довідкою Залізничної ДПІ Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області (а.с.13).

Отже, наданими позивачами документами підтверджено, що в ОСОБА_2 відсутній дохід за календарний рік, який передував зверненню з вказаним позовом, а дохід позивача ОСОБА_1 за календарний рік, який передував зверненню з вказаним позовом, становила лише отримана ним державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, що також підтверджено наданою на вимогу апеляційного суду довідкою Залізничної ДПІ Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області про відсутність в позивача ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2018 року будь-яких доходів (а.с.47), а тому на момент звернення до суду з позовом позивачі належали до категорії осіб, яких може бути звільнено від сплати судового збору відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Суд першої інстанції наведених вище вимог закону в повній мірі не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у звільненні позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви, відтак, оскаржувана ухвала суду про повернення позовної заяви підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 09 липня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.