Постанова

Іменем України

21 січня 2019 року

м. Київ

справа № 640/861/17

провадження № 61-1688св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Сащенко І. С., Коваленко І. С., Овсяннікової А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС ХМУЮ), про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з довідкою-рахунком від 06 листопада 2015 року № 570318, що була видана приватним підприємством Торговельною фірмою «Полюс» та зареєстрована у ДДАІ за реєстраційним номером 4292, він придбав у ОСОБА_5 автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 за 34 515,00 грн.

17 січня 2017 року, керуючи вказаним транспортним засобом, позивач був затриманий інспекцією Управління патрульної поліції у м. Харкові, та вказаний автомобіль було вилучено, про що складено акт огляду та тимчасового затримання. З вказаного акта позивач дізнався, що в Московському ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження № 53105150 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення майнової та моральної шкоди у сумі 206 540,13 грн з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6

Просив визнати за ним право власності на рухоме майно - автомобіль марки RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1, та зняти з автомобіля арешт, що був накладений постановою Московського ВДВС ХМУЮ від 28 грудня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 53105150.

Під час розгляду справи до участі у справі залучено ОСОБА_6 як третю особу.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки RENAULT KANGOO, червоного кольору, вантажний, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

Звільнено з-під арешту майно - автомобіль марки RENAULT KANGOO, червоного кольору, вантажний, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, що був накладений постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А. М. від 27 грудня 2016 року в процесі виконавчого провадження № 53105150.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_5, Московського ВДВС ХМУЮ на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1 280,00 грн, тобто по 640,00 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони виконали умови договору купівлі-продажу автомобіля, зміст правовідносин, які виникли на підставі цього правочину не суперечать актам цивільного законодавства, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіль відповідно до статті 392 ЦК України та усуненні йому перешкоди у користування цим майном згідно зі статтею 391 ЦК України шляхом скасування оголошення про його розшуку.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля належним чином не укладався, автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України та зареєстрований за ОСОБА_5, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на автомобіль і, як наслідок, зняття арешту з цього автомобіля.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що правомірність придбання та факту передачі автомобіля підтверджується довідкою-рахунком, розпискою та дає підстави для визнання права власності. Постановка транспортного засобу на облік необхідна для отримання номерних знаків та не є підставою для позбавлення позивача права власності на автомобіль.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури належать зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Суд установив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль RENAULT KANGOO, червоного кольору, вантажний, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_5

ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 спірний автомобіль за 34 515,00 грн, що підтверджується розпискою від 06 листопада 2005 року.

У довідці-рахунку від 06 листопада 2015 року, виданої приватним підприємством Торговельною фірмою «Полюс» та зареєстрованої ДДАІ за реєстраційним номером 4292 зазначено, що ОСОБА_4 придбав автомобіль RENAULT KANGOO, червоного кольору, вантажний, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

27 грудня 2016 року постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А. М. в рамках виконавчого провадження було накладено арешт на автомобіль державний номернийзнак НОМЕР_1, та оголошено його в розшук.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пунктом 8 вищевказаного Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух», а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу зняття його з обліку, отримання свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Суд апеляційної інстанції встановив, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на зняття автомобіля з обліку в органах МВС та його огляду. Не містять матеріали справи й доказів звернення позивача як нового власника з відповідною заявою до реєстраційного органу.

Складання власником автомобіля розписки про отримання коштів за автомобіль без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка отримала цю розписку. Розписка та довідка-рахунок, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль та не можуть вважатися належними доказами, що підтверджують укладення договору-купівлі продажу у письмовій формі з досягненням усіх істотних умов.

Встановивши, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля належним чином не укладався, а також, що автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на автомобіль на підставі частини першої статті 334, статті 392 ЦК України, і як наслідок зняття арешту з цього автомобіля. Державний виконавець, вживаючи заходи щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошових коштів у передбаченому законом порядку наклав арешт на належне йому майно, а саме на спірний автомобіль.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мають істотне значення для вирішення справи, разом з тим вони були предметом перевірки і оцінки судом апеляційної інстанції.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. С. Висоцька С. П. Штелик