Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 17.03.2005 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час перебування у шлюбі між ними останні роки виникали непорозуміння і сварки, відносини між ними стали нестерпними. Спільне життя не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, байдуже та безвідповідальне ставлення відповідача до подружніх та сімейних обов'язків в цілому, що призвело до втрати почуття поваги та любові. З середини вересня 2018 року вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, піклування та догляд за сином практично повністю здійснює вона самостійно без участі та допомоги з боку відповідача, який через систематичні подружні зради живе власними інтересами та окремим від їх сім'ї життям з іншою жінкою. Вважає, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про його розірвання.

В судовому засіданні позивач та її представник обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач зазначила, що разом з відповідачем не проживають з 22.09.2018 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Основною причиною розірвання шлюбу є систематичні зради відповідача. На розірванні шлюбу наполягала.

Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовом погодилися частково в частині розірвання шлюбу, заперечували щодо причин його розірвання, які викладені в позовній заяві. Свою позицію виклали у відзиві на позов. Відповідач додатково зазначив, що вони з позивачем розійшлися у вересні 2018 року. Зради були, він цього не заперечує, але це не було багато років. З середини жовтня вони не проживають разом з позивачем, не підтримують стосунків як чоловік та дружина. Представник відповідача підтримала пояснення відповідача, зазначив, що підставою розірвання шлюбу є зрада відповідача, вони її визнають.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні 07.11.2018 року за клопотанням відповідача суд надав сторонам строк на примирення протягом одного місяця.

Ухвалою від 10.12.2018 року провадження у справі відновлено у зв'язку із закінченням строку на примирення.

10.12.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.03.2005 року. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що останнім часом між сторонами відсутні шлюбні відносини. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, основною причиною розпаду сім'є є подружня зрада відповідача. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Наданий строк на примирення бажаного результату не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 56, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258, 259, 273, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 17.03.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 353.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 29.01.2019 року.

Суддя: