РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/4088/17

Провадження № 22-ц/4815/192/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Гордійчук С.О., Боймиструка С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач - заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури, який пред'явив позов в інтересах держави,

відповідачі - Рівненська міська рада, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_4,

за участю представників: Рівненської місцевої прокуратури, Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Рівненської місцевої прокуратури на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Панас О.В. від 22 листопада 2018 року, проголошену в 9 год. 11 х в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2018 року закрито провадження у справі за позовом заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури, який пред'явив позов в інтересах держави до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради № 5900 від 6.10.2015 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна та його повернення.

Ухвала мотивована тим, що представником позивача не надано, а судом не встановлено достовірних доказів наявності виключного випадку для подання позову заступником керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави, та наявність об'єктивного суспільного інтересу при втручанні держави в право особи на мирне володіння своїм майном.

В поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі керівник Рівненської місцевої прокуратури покликається на її незаконність в зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що Рівненською місцевою прокуратурою пред'явлено позов в інтересах держави до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та ОСОБА_4 без зазначення органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, у зв'язку чим остання набула статусу позивача.

Саме тому, набувши статусу позивача, Рівненською місцевою прокуратурою повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та ОСОБА_4, не скеровувалися, так як останні були відповідачами по справі, а не особами, інтереси яких має намір представляти прокурор.

Звертає увагу, що статтею 255 ЦПК України, визначено виключний перелік підстав для закриття провадження у справі, у якому відсутня така підстава для закриття провадження, як відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Крім того, правовідносини, пов'язані з вибуттям об'єктів із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, на підставі якого об'єкт нерухомості вибув з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

В свою чергу, чинним законодавством не визначено органу, який має право вживати заходи реагування на незаконні рішення органів державної влади та місцевого самоврядування.

А тому вважає, що органи прокуратури, у разі виявлення відповідних порушень чинного законодавства в ході вивчення рішень органів державної влади та місцевого самоврядування, при наявності відповідних підстав, мають право вживати заходи представницького характеру шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2017 року заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненського міського суду з позовом в інтересах держави до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради № 5900 від 6.10.2015року про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна та його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України (в редакції чинній на момент подачі позову) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Статтею 121 ЦПК України (в редакції чинній на момент подачі позову) передбачено підстави залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2017 року відкрито провадження у даній справі за позовом заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури, який пред'явив позов в інтересах держави до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Рівненської міської ради № 5900 від 6.10.2015року про визнання недійсним договору купівлі-продажу комунального майна та його повернення.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення судом оскаржуваної ухвали) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Вказаний перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п.4 ч.4 ст. 186 ЦПК, заява повертається у випадку, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, пункт четвертий частини 4 ст.186 ЦПК України, у зазначеній судом редакції відсутній.

Пунктом 4 ч.4 ст. 185 ЦПК встановлено, що заява повертається у випадку, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З аналізу вказаних норм процесуального права слідує, що відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави є підставою для повернення позовної заяви, а закриття провадження у справі з даної підстави законом не передбачено.

Ухвали про повернення позовної заяви позивачеві та/або про відмову у відкритті провадження можуть бути постановлені судом лише до відкриття провадження у справі та не можуть бути ним ухвалені після його відкриття та розгляду справи по суті.

За наведеного, оскільки провадження у даній справі за позовом заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави вже було відкрито, то у суду першої інстанції не було правових підстав для закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції поставлена із порушенням норм процесуального права, а тому, у відповідності до статті 379 Цивільного процесуального кодексу підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа підлягає повернення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Рівненської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Гордійчук С.О.

Боймиструк С.В.