ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1622/3962/2012 Номер провадження 22-ц/814/266/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2018 року у складі судді Материнко М.О.

у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» на дії Шевченківського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року представник ТОВ «Полтавагаз Збут» звернувся до суду зі скаргою на дії Шевченківського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В обґрунтування скарги зазначав, що 23 березня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено судовий наказ по справі № 1622/3962/2012 про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 1124,75 грн. основного боргу та 107,30 грн. судового збору

У відповідності до статтей 3, 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний судовий наказ було пред'явлено ТОВ «Полтавагаз Збут» до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області для примусового виконання.

02 листопада 2018 року на адресу ТОВ «Полтавагаз Збут» надійшло повідомлення державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавської області Хоменко І.С. від 26.09.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання з підстави порушення пункту 3 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податку або серія та номер паспорту боржника.

Вважаючи такі підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження безпідставними та необґрунтованими, товариство просило суд визнати дії Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області щодо винесення повідомлення від 29.09.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання судового наказу незаконними та зобов'язати Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2018 року скаргу ТОВ «Полтавагаз Збут» на дії Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області задоволено.

Визнано дії Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавської області, щодо винесення повідомлення від 29 вересня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а саме: судового наказу, виданого Шевченківським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавської області по справі № 1622/3962/2012, провадженні № 2н/1622/730/2012 про стягнення із ОСОБА_2 залишку заборгованості та судового збору - незаконними.

Ухвала мотивована тим, що відсутність у виконавчому документі дати народження та індивідуального ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений правом звертатись до уповноваженого органу (володільця інформації) для отримання відомостей з метою забезпечення повного, всебічного виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі начальник Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та відмову у задоволенні скарги ТОВ «Полтавагаз Збут».

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам закону, а тому державним виконавцем обґрунтовано винесено повідомлення про повернення його стягувачу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 березня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено судовий наказ по справі № 1622/3962/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтавагаз» заборгованості по газифікації та газопостачанню в сумі 1124,75 грн. та 107,30 грн. понесеного судового збору.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2017 року замінено сторону стягувача - ПАТ «Полтавагаз» на правонаступника - ТОВ «Полтавагаз збут».

Даний судовий наказ було повторно пред'явлено стягувачем до примусового виконання Шевченківським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно повідомлення державного виконавця Хоменко І.С. від 26 вересня 2018 року судовий наказ № 1622/3962/2012 від 23 березня 2012 року повернуто стягувачу без прийняття до виконання з мотивів невідповідності його вимогам пункту 3 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи.

Задовольняючи скаргу ТОВ «Полтавагаз Збут» суд першої інстанції вірно виходив з її обґрунтованості та неправомірності дій державного виконавця з повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав, передбачених пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону «Про виконавче провадження», з чим погоджується і судова колегія.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (пункт 6 частини 4 статті 4 Закону «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

На час видачі Октябрським районним судом м. Полтави судового наказу від 23 березня 2012 року у справі № 1622/3962/2012 вимоги до виконавчого документа визначались статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, згідно якої дані, що ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо, зазначаються у виконавчому документі, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

Зі змісту судового наказу від 23 березня 2012 року у справі № 1622/3962/2012, вбачається, що дата народження, ідентифікаційний код, місце роботи боржника ОСОБА_2 Октябрському районному суду м. Полтави відомі не були.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець послався саме на відсутність в ньому дати народження боржника - фізичної особи.

Натомість, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Зважаючи на процедуру розгляду заяв про видачу судового наказу, який відбувається без виклику сторін (стягувача і боржника) у судове засідання, суд позбавлений можливості встановити дату народження боржника та ідентифікаційний код за відсутності таких відомостей у заяві про видачу судового наказу.

Вказані дані про особу складають конфіденційну інформацію і не перебувають у вільному доступі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (GLOBA v. UKRAINE, № 15729/07, § 27, ЄСПЛ, від 05 липня 2012 року).

Тому відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Посилання державного виконавця, що відсутність у виконавчому документі даних, які ідентифікують боржника, унеможливлює відкриття виконавчого провадження є безпідставним.

Відповідно до положень частини 2 статті 32 Конституції України та частини 1 статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Отже, стягувач обмежений правами самостійно отримати конфіденційну інформацію щодо боржника та надати такі відомості державному виконавцю, проте, державний виконавець наділений такими правами Законом.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення і доказів протилежного суду не надав.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до незгоди заявника з оскаржуваним судовим рішенням та власного тлумачення норм Закону.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна