У Х В А Л А

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 227/3741/18

провадження № 61-13467ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Криворізький сільський будинок культури Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області про скасування розпорядження на звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 червня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявниками не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Враховуючи те, що крім поновлення на роботі позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги у цій частині позову.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

З позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулупозивач звернулася у 2018 року. В рішеннях судів першої та апеляційної інстанції не зазначено суму, яку позивач просив стягнути. Оскільки за вказану майнову вимогу фізична особа повинна сплатити судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги, щостановить 1 280,00 грн (640,00?200%).

До касаційної скарги додано клопотання, в якому ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан, оскільки її щомісячний дохід складається з аліментів на дитину у розмірі 2 400,00 грн та інших доходів не має. В своїй заяві зазначає, що на її утриманні знаходиться неповнолітня донька, а її чоловік проходить військову службу в Збройних Силах України і фактично з жовтня 2018 року не проживає з ними.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що заявник не надав жодного доказу на підтвердження майнового стану, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору належними доказами не підтверджено.

Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 29 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник