Справа № 750/4770/19
Провадження № 2-з/750/35/19
У Х В А Л А

05 серпня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Чернігівської міської ради про забезпечення позову по справі за позовом Чернігівської міської ради до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Шібірін Олени Германівни, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування запису реєстрації права власності, третя особа - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

05.08.2019 року представник Чернігівської міської ради Алексієнко О.В. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову та просила накласти арешт на об`єкт нерухомості квартиру за адресою АДРЕСА_1 , шляхом накладення арешту на дану квартиру та до набрання чинності рішенням суду встановити заборону будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеної квартири.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що приватизація квартири за адресою АДРЕСА_1 , була проведена з порушеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і дана квартира відноситься до державного житлового фонду. Вже неодноразово була відчужена, що підтверджується матеріалами справ № 750/4822/17 та № 750/5026/18. Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та його представника, наданих в попередніх справах, що він не мав наміру приватизувати спірну квартиру та не надавав нікому повноважень на подання документів для приватизації квартири, тобто статус власника квартири ОСОБА_1 не набував. Наявність дійсної довіреності виданої від імені ОСОБА_1 від 21 грудня 2015 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1436, другого примірника свідоцтва на право власності на спірну квартиру від 17.05.2016 року, які перебувають у володінні невідомих осіб, не скасованого запису реєстрації права власності за ОСОБА_1 , а також можливості скасування всіх здійснених вже та майбутніх правочинів щодо спірної квартири на тих підставах, що дані правочини вчинялись з порушенням чинного цивільного законодавства України, свідчить про можливість порушення майнових прав Чернігівської міської ради на зазначену квартиру як розпорядника державного житлового фонду. 26 липня 2019 року Чернігівській міській раді стало відомо про факт відчуження спірної квартири на користь третьої особи - ОСОБА_2 , якого було залучено до розгляду справи в якості третьої особи. Відповідач, ОСОБА_1 , не являється власником спірної квартири, а є лише квартиронаймачем, і не може на власний розсуд розпоряджатися нею на користь третіх осіб, що може в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Сторони в судове засідання не викликались.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1530, виданий 10.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М..

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1530, виданий 10.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М.

Направити примірник ухвали сторонам до відома та Деснянському відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В. Карапута