З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" грудня 2019 р. Справа № 608/2001/19
Номер провадження2/608/799/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О. С.
представника позивачів ОСОБА_1 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
В жовтні 2019 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачі вказали, що є співвласниками та проживають в житловому будинку по АДРЕСА_1 . На рішенні Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.04.1989 року, органом бюро технічної інвентаризації 20.05.1991 року вчинено реєстраційний напис за №451 та занесеним в реєстрову книгу №4 про право власності ОСОБА_2 на 69/100 ч. домоволодіння за вказаною вище адресою. Також власником 31/100 ч. домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що стверджується у відповідності з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 184028642 від 08.10.2019 р. (на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27.08.2019 р. у справі № 608/1522/19). Крім них, за даною адресою є зареєстрованим, але не проживає відповідач у справі внук ОСОБА_2 ОСОБА_4 , який з червня 2018 року по даний час знаходиться за кордоном на заробітках. Проте, вибувши з житлового приміщення добровільно не знявся з реєстраційного обліку, хоча комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку немає. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду для захисту законних прав та інтересів власника нерухомого майна шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Представник позивачів адвокат Волинець С.А. в судовому засіданні позовні вимоги довірителів підтримує, просить задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками цілого житлового будинку АДРЕСА_1 , що вбачається із правовстановлюючих документів на домоволодіння, а саме рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.04.1989 р. (вл. Нагаєвська О.І. -- 69/100 ч.), витягу з ДРРП за № 184028642 ( вл. Нагаєвський С.М. 31/100 ч.).
Згідно з довідкою № 611/15-15 від 13.03.2019 р., виданою відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . є такою, що зареєстрована по АДРЕСА_1 з 14.09.1979 р. по даний час.
У відповідності з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленим 02.10.2019 р. органом технічної інвентаризації власниками домоволодіння є ОСОБА_2 69/100 ч., ОСОБА_3 31/100 ч.
Як слідує з витягу із будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є таким, що зареєстрований у цьому будинку з 02 квітня 1997 року по даний час.
Згідно актів про встановлення факту не проживання, складеного органом місцевого самоврядування 07.11.2018 р., 22.02.2019 р., 23.09.2019 р. відповідач ОСОБА_4 є таким, що дійсно не проживає по АДРЕСА_1 з червня 2018 року по сьогодні. При цьому власних речей та іншого майна у будинку немає.
Також відповідач не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачами і ведуть спільне господарство, тому позивачі мають право на усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709 цс 16.
Таким чином, факт реєстрації відповідача створює позивачам клопоти з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права власника домоволодіння на розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним/нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Отже, належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням на підставі норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).
Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Разом з тим, положення ч.2 ст.405 ЦК України передбачає підстави втрати права користування з боку члена сім`ї власника у разі відсутності члена сім`ї у цьому житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 без поважних причин не користується житлом понад один рік.
Керуючись ст.ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 184, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Заочне рішення набрало законної сили «____» ___________ 20___ року.

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2001/19, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н . В . Яковець

Копію заочного рішення видано «____»_____________20___ року.

Секретар: