Справа № 2/593/51/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідач являється її сином та він проживав і був зареєстрований в належній їй, на праві приватної власності житловій квартирі з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. Однак, у 2011 році її син - ОСОБА_2 зібрав всі свої особисті речі та документи і виїхав спочатку у м. Львів, а згодом у м. Томськ, де він на даний час постійно проживає, і з того часу він жодного дня в належній їй квартирі не проживав та повертатися в Україну не збирається. Фактично реєстрація відповідача носить формальний характер, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації ОСОБА_2 не має можливості та вона через реєстрацію останнього в вищезгаданому будинку, не може на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном , що порушує її законні права та інтереси, за захистом яких, вона вимушена звернутися до суду і просить суд визнати відповідача, особою, що втратила право користування належною їй житловою квартирою, що знаходиться по АДРЕСА_1, у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад сім років без поважних причин.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак надіслав на електрону адресу суду письмову заяву в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки він фактично за адресою : АДРЕСА_1 вже понад сім роківне проживає.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1. підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім"ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

В судовому засіданні встановлено, що житлова квартира, що знаходиться по АДРЕСА_1, належить, на праві приватної власності позивачці, що підтверджується витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексний № 136391228 від 03.09.2018 року сформованим державним нотаріусом Гетьман І.М. Бережанської державної нотаріальної контори, Бережанського районного нотаріального округу , Тернопільської області.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач являється рідним сином позивачки і був зареєстрований в належній їй квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_1, що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці, а також із відмітки про місце проживання ( реєстрації), що мається в паспорті гр. України ОСОБА_2 Серії НОМЕР_1 виданому 04.12.2009 року Бережанським РВ УМВС України Тернопільської області.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач проживав у належній позивачці вищезазначеній квартирі, однак у 2011 році її син - ОСОБА_2 забрав всі свої особисті речі та переїхав проживати спочатку у м. Львів. а згодом у м. Томськ, де він на даний час постійно проживає, і з того часу він жодного дня в належній позивачці квартирі не проживав та повертатися в Україну не збирається.

Вказана обставина підтверджується як показаннями позивачки, так і показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона являється подругою позивачки, і вона може підтвердити, той факт, що відповідач є рідним сином останньої. В 2011 році відповідач виїхала з квартири позивачки спочаткі у м. Львів, а потім в м. Томськ, де і проживає по сьогоднішній день. Жодних його речей в квартирі позивачки немає.

Допитана в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона являється подругою позивачки і вона може підтвердити, той факт, що відповідач, будучи рідним сином позивачки, проживав та був зареєстрований в належній позивачці житловій квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_1, однак, він вже більше семи років не проживає в квартирі позивачки і жодних його речей в ньому немає, так як відповідач знаходиться в Росії, де проживає і повертатися в Україну не збирається.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи рідним сином позивачки проживав та значиться зареєстрованим в житловій квартирі, за адресою АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить позивачці, проте з 2011 року відповідач не проживає в квартирі позивачки і жодних його особистих речей в ньому немає, що підтверджується заявою самого відповідача, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання ОСОБА_2. таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 18,95,258,259,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.319, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.( зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 вид. 04.12.2009 року Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.І.Шміло