ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7691/19 Справа № 182/7334/18 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання: Чубіної А.В.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року, ухваленого суддею Рунчевою О.В. у м.Нікополі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 13 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду позовом, посилаючись про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся по лінії матері - ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,8954 га, кадастровий номер -01-003-0378, розташована на території Шолоховської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

За життя померла бабуся заповіту не склала, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є вона, позивач по справі, оскільки дочка померлої ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відкриття спадщини ОСОБА_4 .

Також спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є інша дочка померлої та її тітка ОСОБА_6 та онук померлої ОСОБА_4 ОСОБА_7 , оскільки його батько та син померлої ОСОБА_4 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до відкриття спадщини ОСОБА_4

На її звернення 21 вересня 2018 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подала і вважається такою, що спадщину не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом видано іншому спадкоємцю, який спадщину прийняв.

Вона зазначає, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 через поважні причини.

Так, після смерті ОСОБА_4 вона влітку 2017 року двічі зверталася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, маючи намір подати заяву про прийняття спадщини, але через великі черги вирішила пізніше звернутися до вказаної нотаріальної контори з відповідною заявою.

На кінці вересня 2017 року вона занедужала, лікувалася вдома, без звернення до лікарів. Згодом її стан здоров`я погіршився та 11 жовтня 2017 року вона звернулася за місцем проживання до Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров «ДОР».

Їй був встановлений діагноз - оперізувальний лишай, вона була визнана непрацездатною за станом здоров`я, їй було призначено тривале амбулаторне лікування. Її хвороба була заразним захворюванням, тому її попередили, що протягом усього часу перебування на амбулаторному лікуванні не слід відвідувати громадські місця та обмежити спілкування, щоб попередити розповсюдження вказане захворювання.

На амбулаторному лікування вона перебувала з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року. Таким чином, зазначає, що вона закінчила амбулаторне лікування вже за межами встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Після закінчення тривалого лікування вона виїхала до місця свого постійного проживання в Калінінградську область Російської Федерації.

Після повернення до України вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. та від неї дізналася, що за заявою відповідача про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу після смерті її бабусі, ОСОБА_4 також дізналася, що відповідач у якості інших спадкоємців зазначила не всіх осіб, а лише ще одну доньку померлої, ОСОБА_6 .

На цій підставі вважає, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважної причини, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини два місяці після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 , не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Відзив відповідача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу позивача колегія суддів не бере до уваги, оскільки його подано з порушенням норм ч.4 ст.360 ЦПК України в частині відсутності доказів надіслання відзиву іншим учасникам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_3 адвоката Шаврову Н.М., яка у повному обсязі підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та просила їх задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по лінії матері, ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7-11, а.с. 67, а.с. 69).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,8954 га, кадастровий номер -01-003-0378, розташована на території Шолоховської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

За життя померла ОСОБА_4 заповіту не склала, тому спадкування належного їй майна відбувалося за законом.

З листа приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. від 30 травня 2019 року за №512/01-16 СС80/2017, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу №80/2017 (а.с. 58-111), з якої вбачається наступне.

07 липня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , звернулася її дочка, ОСОБА_2 . У заяві зазначено, що крім неї іншою спадкоємицею за законом є інша донька спадкодавця, ОСОБА_6 (а.с. 61).

Також, 07 липня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л. В. надійшла заява ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 (а.с. 75).

14 грудня 2017 року до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. надійшла заява ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_4 (а.с. 80) та у той же день ОСОБА_2 видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 99).

21 вересня 2018 року позивачем ОСОБА_3 подано до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Гульбандян Л.В. заяву в якій просила надати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вона спадщину не прийняла та вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я іншого спадкодавця (а.с. 102).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 вересня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вона заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подала і вважається такою, що спадщину не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом видано іншому спадкоємцю, який спадщину прийняв (а.с. 110).

Судом встановлено, що на підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачем надано медичну довідку Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» від 24 вересня 2018 року за № 491, згідно якої ОСОБА_3 у період з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом - оперізувальний лишай і була непрацездатною (а.с. 15).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог виходив з того, що причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , зазначені позивачем не можуть бути визнані поважними, оскільки ці причини не є істотними або непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитись за наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог частини першої статті 1269 та частини першої статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК).

Як роз`яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані поважними (п.18 цієї постанови).

Таким чином, в силу вимог частини першої статті 1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінюючи доводи позивача ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції, в порушення вимог статті 89 ЦПК України, не надав оцінку наведеним позивачем причинам пропуску строку та поданим письмовим доказам у їх сукупності, вирішуючи їх належність та допустимість окремо один від одного.

Як вбачається з поданих позивачем письмових доказів, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , вона мешкала в іншій місцевості на території іншої держави, на час закінчення, встановленого законом строку для прийняття спадщини 22 листопада 2017 року, ОСОБА_3 в період часу, з 11 жовтня 2017 року по 03 грудня 2017 року перебувала на амбулаторному лікуванні, оскільки захворіла на таке захворювання, як оперізувальний лишай, яке є заразним захворюванням. Через захворювання, позивач за рекомендаціями лікаря була обмежена у відвідуванні громадських місць у спілкуванні з людьми і не мала можливості особисто до 22 листопада 2017 року звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вилікувалась у грудні 2017 року, коли встановлений законом строк минув, а вже після одужання позивач була змушена повернутися додому в іншу державу.

Посилання суду першої інстанції на п.3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, яким не спадкоємцю надано право надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, колегія суддів вважає невірним, через необізнаність позивача у цьому питанні.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про наявність об`єктивних перешкод для позивача для звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

Крім цього, суд має враховувати тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. У справі, що переглядається, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач, яка мешкала в іншій державі змогла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вересні 2018 року.

Отже, наведеним та встановленими обставинами підтверджуються доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Враховуючи незначну тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить десять місяців, а також встановлені обставини, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , а тому висновки суду першої інстанції про те, що заявник не довела існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття спадщини, суперечать встановленим обставинам та наявним в матеріалах справи письмовим доказам у їх сукупності, а отже позивачем доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наявність поважності причин пропуску позивачем строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, правових підстав для відмови у задоволенні вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у суду першої інстанції не було, а тому, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено із порушенням норм процесуального права, що, в розумінні ст. 376 ЦПК України, є підставою для його скасування, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, судове рішення скасуванню із ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважною причиною пропуску строку ОСОБА_3 для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їй додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: