Справа № 343/1646/18
Провадження № 22-ц/4808/219/19
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Мельник О.В.

за участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи (відмову у забезпеченні доказів), постановлену суддею Лицуром І.М. 11 грудня 2018 року в м. Долина Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь та гідність інформацію, поширену 16 вересня 2017 року відповідачем в приміщенні «Нової Пошти», що знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 67 в м.Долина Івано-Франківської області, висловлену в грубій та образливій формі, а саме нецензурними словами, зобов'язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену ним 16.09.2017 року інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто в присутності працівників «Нової Пошти», відвідувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які чули образливі слова, сказані відповідачем, принести вибачення наступного змісту: «Вибачте, будь ласка, ОСОБА_1 за мої образи, сказані мною Вам 16 вересня 2017 року в приміщенні «Нової Пошти» за адресою: вул. Міцкевича, 67 м. Долина. Ви є адекватною, грамотною і мудрою людиною та дуже добре розбираєтесь в оформленні документів при отриманні товару через відділення «Нової Пошти», також зобов'язати відповідача з дня набрання рішенням суду законної сили вибачення вказаного змісту опублікувати в громадсько-політичному тижневику «Добра Справа» та в газеті «Свіча», заборонити відповідачу вчиняти дії, які принижують його честь та гідність, що виражається в грубому, образливому та нецензурному спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації, а також стягнути з нього 250 000,00 грн моральної шкоди, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, транспортні витрати в сумі 1200,00 грн, витрати на папір в сумі 100,00 грн, 24,00 грн витрат на СD-диски та 120,00 грн на заправку картриджа до ксерокса (а.с.1-4).

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення по даній справі судової психологічної експертизи, на вирішення якої просив поставити такі питання: чи є ситуація, що досліджується психотравмувальною для нього, чи спричинені йому страждання та моральна шкода, яка глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу та який можливий розмір грошового відшкодування за завдані страждання і моральну шкоду. Одночасно просив звільнити його від сплати судового збору та судових витрат у відповідності до вимог ст. 136 ЦПК України (а.с. 18 - 21).

Ухвалою Долинського районного судувід 11грудня 2018 рокувідмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи по справі за його позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди (а.с.36-37).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом безпідставно не призначено судово-психологічну експертизу, яка вкрай необхідна для встановлення наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, визначення ступеня його душевних страждань та вартості завданої йому моральної шкоди.

Оскаржуваною ухвалою суд унеможливив проведення судової психологічної експертизи через неплатоспроможність позивача, не врахувавши його незадовільний майновий стан, наявність 2 групи інвалідності, не звільнивши його від сплати судових витрат, пов'язаних із проведенням судово-психологічної експертизи в порядку вимог ст.136 ЦПК України при наявності доказів,наданих позивачем, для підтвердження скрутного матеріального становища.

Вважає, що відмовляючи у клопотанні про призначення експертизи суд не врахував положення ч.10 ст.139 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов'язані із проведенням експертиз відшкодовуються за рахунок державного бюджету, якщо у справах призначення експертизи здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою призначити судову психологічну експертизу, виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, уточнити вартість проведення судової психологічної експертизи, звільнити від сплати судових витрат, пов'язаних з проведенням даної експертизи та провести експертизу за рахунок державного бюджету. (а.с.39-41)

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання відповідач не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованою поштовою кореспонденцією за місцем реєстрації. (а.с.39)

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення відповідача, який не з'явився, про день, місце та час судового засідання, тому суд розглянула справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення апелянта, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. Просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь та гідність інформацію, поширену 16 вересня 2017 року відповідачем в приміщенні «Нової Пошти» (а.с.1-4).

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення по даній справі судової психологічної експертизи, на вирішення якої просив поставити такі питання: чи є ситуація, що досліджується психотравмувальною для нього, чи спричинені йому страждання та моральна шкода, яка глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу та який можливий розмір грошового відшкодування за завдані страждання і моральну шкоду. Підставою для призначення експертизи є те, що для встановлення наявності факту моральної шкоди, визначення ступеня його душевних страждань та розміру завданої шкоди є потреба у спеціальних знаннях, а отже і в призначенні та проведенні судової психологічної експертизи (а.с.18-22).

Одночасно просив витрати за проведення даної експертизи віднести за рахунок державних коштів, звільнивши його від оплати її вартості. Своє важке матеріальне становище обґрунтовує тим, що він ніде не працює, є інвалідом 2 групи, постійно лікується, і станом на 16.10.2018 року має заборгованість в розмірі 9228,94 грн. по сплаті аліментів на двох неповнолітніх дітей згідно виконавчого документа № 343/877/15-ц, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області 22.03.2016 року, заборгованість за користування житловою площею в гуртожитку «Дружба», по сплаті судового та виконавчого збору, юридичної допомоги, а всього на загальну суму 24 530,14 грн. Оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія, яка за листопад 2018 року склала 2381,46 грн, то він не має можливості оплатити витрати, пов'язані з проведенням судової психологічної експертизи та просив суд звільнити його від їх сплати у відповідності до вимог ст. 136 ЦПК України (а.с. 18 - 21).

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з положень статті 15 Закону України «Про судову експертизу», статей 103,139,197-198,200 ЦПК України, пункту 45 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності проведення психологічної експертизи для встановлення відповідних обставин, про які йдеться у позовній заяві, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання. Підставою для такого висновку є також те, що позивач відмовився від оплати витрат на залучення експерта. Крім того призначення експертизи на стадії підготовчого судового засідання суд вважає передчасним, оскільки у даній справі докази ще не досліджувались і невідома позиція відповідача, який відзиву на позов не подав.

Такий висновок суду першої інстанції є передчасним, не відповідає нормам процесуального права та суперечить завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Оскільки ЦПК України передбачає право позивача заявити позов щодо певного предмета і з певних підстав, а також змінити предмет або підставу позову, тому суд розглядає питання про права і обов'язки сторін в тому обсязі, який заявлений позивачем.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998 року, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки;емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

У пункті 6.6. зазначеної Інструкції визначений орієнтовний перелік вирішуваних питань судовою психологічною експертизою, якими, зокрема, можуть бути: чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи? Якщо так, то чи завдані особі страждання (моральна шкода)?

Чи спричинені особі страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? Якщо особі завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Предметом доказування в межах цивільної справи є обставини, пов'язані з наявністю/відсутністю факту спричинення позивачу моральної шкоди, внаслідок невиконання рішення суду, та розмір можливої грошової компенсації для відшкодування такої шкоди, що є оціночним поняттям, але їх детальне дослідження можливе лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області психології, що у свою чергу сприятиме повноті, всебічності та об'єктивності вирішення спору.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на положення ст. 81 ЦПК України, з метою забезпечення виконання позивачем свого процесуального обов'язку з доведення обставин, на які позивач посилається як підставу своїх вимог, суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання щодо призначення по справі судової психологічної експертизи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.136ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на забезпечення судом доказів, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одними з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У зв'язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), відповідно до ЦПК України, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судових витрат за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду та забезпечення доказів, з другого боку.

Позивач просив призначити експертизу у науково-дослідній установі державної форми власності, тобто отримувачем коштів за проведення експертизи мала бути держава.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України за рахунок держави можуть бути компенсовані судові витрати за наявності відповідних підстав для звільнення сторони по справі від їх сплати, суд повинен був дослідити ці підстави і вирішити відповідне клопотання в порядку ст. 136 ЦПК України.

Висновок суду про те, що вирішення клопотання призначення експертизи на стадії підготовчого судового засідання є передчасним, так як у даній справі докази ще не досліджувались і невідома позиція відповідача, який відзиву на позов не подав, не відповідає положенням п.8 ст.197 ЦПК України, яким визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків,залучення перекладача, спеціаліста.

За змістом пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у призначенні судової експертизи є помилковою, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню і направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції а справу щодо вирішення клопотання про звільнення від оплати позивача судових витрат за проведення експертизи та призначення експертизи слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,379, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи від 11 грудня 2018 року скасувати, а справу щодо вирішення клопотання про призначення експертизи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийнятті і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський