Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 644/2122/17

провадження № 61-26752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Орджонікіджевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року у складі судді Сітало А. К. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Колтунової А. І., Кругової С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О. (далі - ХМНО) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 03 листопада 2005 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладений кредитний договір №835/2-40/1/5-184, відповідно до умов якого вона отримала кредит на споживчі цілі в сумі 27 600,00 доларів США. На забезпечення виконання взятих зобов'язань за кредитним договором, 03 листопада 2005 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладений іпотечний договір № 825/4-40/9/5-252, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. 05 лютого 2016 року приватним нотаріусом Харківського МНО Ємцем І. О. вчинений виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 446, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири, нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту, які станом на 06 жовтня 2015 року складали 437 189,52 грн, а також витрати із вчинення виконавчого напису в сумі 3 000,00 грн.

Позивач вказує, що приватним нотаріусом вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: приписів статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку». Жодного повідомлення (письмової вимоги) про усунення порушень основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору нею отримано не було. Доказів існуючої заборгованість не надано. Також, не надано нотаріусу встановлений законодавством перелік документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. На цей час між сторонами наявний спір щодо суми боргу. Приватним нотаріусом безспірність суми боргу не була перевірена. Ані відповідачем, ані нотаріусом письмово не узгоджено з позивачем спірну суму заборгованості для вчинення виконавчого напису нотаріуса у безспірному порядку. Нотаріус вчинив напис на договорі, який не встановлює заборгованість.

Крім того, нотаріусом плата за вчинення виконавчого напису стягнута самостійно. Також позивач зазначила, що нотаріус вчинив виконавчий напис щодо майна на яке не може бути примусово звернуто стягнення в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи наведене, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 05 лютого 2016 року № 446, вчинений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І. О. на договорі іпотеки від 03 листопада 2005 року № 825/4-40/9/5-252, укладеному між ОСОБА_4 та АКБ СР «Укрсоцбанк», посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. за реєстровим номером 9344 та договором № 1 про внесення змін до вказаного іпотечного договору.

Рішенням Орджонікіджевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом дотримані вимоги чинного законодавства, зокрема встановлено, що банк надав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Також підтверджено факт направлення позичальнику та іпотекодавцю вимог про усунення порушень за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Орджонікіджевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та справу направити на новий розгляд, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що в судовому засіданні в апеляційній інстанції від імені відповідача виступала особа, яка назвала себе представником останнього, однак жодних документів на підтвердження своїх повноважень не надала, при цьому апеляційний суд не вчинив жодних дій щодо встановлення зазначеної особи та перевірки його повноважень. Вимогам про усунення порушення була направлена не за іпотечною адресою, яка знаходиться у м. Харкові та де і проживає позивач, а за адресою: АДРЕСА_1, яка є небезпечно близькою до зони АТО, у зв'язку з чим вона була змушена виїхати до м. Харкова. При цьому направлення конверта за зазначеною адресою ще не є доказом того, що була направлена саме вимога, як того вимагає законодавство, а не будь-яка інша кореспонденція. Факт повідомлення позивача повинен був довести саме відповідач, оскільки він поклав його в основу своїх заперечень. Отже, судами порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, суди, встановивши факт порушення нотаріусом законодавства, не застосували відповідні норми матеріального права, згідно з якими порушення процедури вчинення нотаріальної дії має наслідком недійсність такої дії (принаймні в частині). Нотаріус незаконно здійснив виконавчий напис на іпотечному договорі, оскільки сума стягнення згідно із виконавчим написом не є безспірною та не відповідає дійсності та підтверджена відповідачем документами первинної бухгалтерської документації. У виконавчому написі приватний нотаріус вказав, що пропонує стягнути з позивача витрати за здійснення виконавчого напису, але відповідач цього в заяві не просив, а також не надав доказів про її сплату, отже, нотаріус самостійно вирішив її стягнути.

У листопаді 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ПАТ «Укрсоцбанк» на касаційну скаргу, згідно з якими представник банку просив касаційну скаргу відхилити, оскаржувані рішення залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

У поданих на адресу суду запереченнях, представник ПАТ «Укрсоцбанк просив касаційну скаргу відхилити, оскаржувані рішення залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик