Провадження №2/523/959/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобовязання скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобовязання скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру.

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача на адресу суду надійшла 10 січня 2019 року. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Головуючий суддя Сувертак І. В. перебувала в відпустці з 08 січня 2019 року по 18 січня 2019 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В порушення норм ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, що набрав законної чинності з 01.11.2011 р. судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання заяви не майнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру для фізичних осіб 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Позивачем до матеріалів позову долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., як за спір немайнового характеру.

Позивачем заявляються позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 11 липня 2017 року, ціна зазначеної квартири складала 149815 грн. 71 коп.

Таким чином, ціна позову по зазначеній справі складає 149815 грн. 71 коп. та, відповідно з цього судовий збір необхідний до сплати 1498 грн. 15 коп.

Таким чином позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 793 грн. 35 коп. (1498 грн. 15 коп. - 704 грн. 80 коп.).

Окрім того суд зазначає наступне.

Позивачем до участі у справі залучено у якості відповідача ОСОБА_3 нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус наділений державою обов'язками посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою наданням їм юридичної вірогідності. Нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії. (ст. 9 Закону).

В даному випадку ОСОБА_3 нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не може бути відповідачем по зазначеній справі, оскільки будь-яких позовних вимог позивачем ОСОБА_1 до нього не заявлено.

Окрім того, суд зазначає, що позивачем не заявлено позовну вимогу про визнання права власності на предмет спору. В даному випадку, у разі задоволення судом позовних вимог в такому вигляді, як просить позивач, спірне майно не буде ні за ким зареєстроване, а суд не вправі вийти за рамки заявлених позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п,яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання ухвали.

Ухвалу суду позивач отримав 23 січня 2019 року, про що власноруч написав розписку.

Позивач ОСОБА_1 28 січня 2019 року надав на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем вилучено з числа відповідачів ОСОБА_3 нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4. В даній частині позову позивач ОСОБА_1 усунув недоліки позовної заяви.

Однак інші недоліки позовної заяви позивач не усунув та суд зазначає наступне.

Як зазначив суд в ухвалі суду від 18 січня 2019 року, спір по зазначеній справі є майновим. Окрім того, позивач сам також в позові зазначає: «Оскільки мною, заявлено спір щодо обєкта нерухомого майна, то відповідно до правила виключної підсудності, позо подається за місцезнаходженням спірної квартири». Нерухомий обєкт це квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. В даній квартирі зареєстрований та проживає позивач, що він підтвердив відомостями в своєму позові і довіреності, де також зазначено, що позивач зареєстрований та проживає в спірній квартирі, тобто фактично користується та володіє квартирою.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року було визначено судовий збір, що підлягає до сплати у розмірі 1498 грн. 15 коп., як за спір майнового характеру. Хоча ухвала про залишення позову без руху оскарженню не підлягає, однак, відповідно до п.13 ч.1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: … визначення розміру судових витрат. У разі незгоди з ухвалою суду від 18 січня 2019 року в частині визначення судового збору, позивач мав право її оскаржити, однак зазначеного не зробив.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Позивач не усунув недоліки позовної заяви, що зазначені в ухвалі суду від 18 січня 2019 року, в повному обсязі та не сплатив судовий збір у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач відповідно до ухвали суду від 18 січня 2019 року до вказаного строку недоліки в позовній заяві не усунув, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позов вважається неподаним та повертається позивачу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобовязання скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя