Справа № 588/211/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2019 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Ноздріної В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся із указаним позовом, який мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2013 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 05.11.2013 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.44).
Відповідач, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання повторно не з`явилася, причина її неявки суду не відома (а.с.81).
За таких обставин, ураховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Матеріалами справи установлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2013 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою б/н від 05.11.2013 (а.с.9).
Зазначеною заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язуєтьcя погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку.
За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Позивач посилався у позові на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість та надав розрахунок заборгованості станом на 21.12.2018.
Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати тіла кредиту у розмірі 2683,31 грн. позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.
Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки.
За ухвалою суду від 31.05.2019 (а.с.67), позивачем було надано виписку по кредитній картці ОСОБА_1 за період з 05.11.2013 по 09.06.2019 та інформацію про усі видані ОСОБА_1 кредитні картки, термін їх дії.
Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", за договором б/н від 05.11.2013, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 було надано такі кредитні картки:
-№ НОМЕР_1 із датою відкриття 05.11.2013, терміном дії до 08/17;
-№ НОМЕР_2 із датою відкриття 19.05.2016, терміном дії до 05/20;
-№ НОМЕР_2 із датою відкриття 08.12.2016, терміном дії до 05/20;
-№ НОМЕР_3 із датою відкриття 13.02.2017, терміном дії до 05/20 (а.с75).
Отже, кредитна картка від 05.11.2013 перевипускалася тричі та є діючою на час розгляду справи.
З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості, знімала готівку (а.с.7-8, 75-79).
За умовами кредитного договору відповідач отримала кредитну картку «Універсальну, 55 днів пільгового періоду», базова ставка за кредитом становила 30,00% річних, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 34,80 %, з 01.04.2015 - 43,20% (а.с.10).
Оскільки за указаним розрахунком заборгованості та виписки про рух коштів установлено, що позивачем застосовано змінювану відсоткову ставку, як і передбачалося умовами договору. Також установлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, знімала готівку з кредитної картки у період зміни базової ставки за кредитом, а отже, відповідач погоджувалася на указану змінювану ставку.
Таким чином установлено, що змінювана відсоткова ставка сторонами була узгоджена.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 1700,00 грн. пені та штрафів- 500 грн. фіксована частина, 721,53 грн. процентна складова суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).
АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,259,264,265,280-282,284,289 ЦПК України, суд -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.С. Линник