У Х В А Л А

"13" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Київської міської ради про забезпечення позову заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року відкрито провадження за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності та призначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

11 грудня 2019 року до суду від заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Київської міської ради надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд: забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), загальною площею 21,3 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) та яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви вказує, що підставою для подання вказаного позову є те, що квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння територіальної громади міста Києва поза її волею. Так, виконавчим комітетом Дніпровської районної рад народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів № 400 від 29.06.1981 «Про надання житлової площі громадянам, які перебувають на квартирному обліку при виконкомі Дніпровської райради народних депутатів» видано ОСОБА_5 ордер на користування квартирою АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис про смерть № 3906 від 02.03.2014. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 та підставою виникнення його права власності на квартиру є договір купівлі-продажу № 2427, укладений 26.10.2016 укладений між ним, як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріальним округу Марченко О.І. В свою чергу, підставою набуття у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 став договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Мірошниковою Н.В. від 21.10.2009 за реєстровим № 4-782, відповідно до якого ОСОБА_6 , як дарувальник, подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Підставою для набуття у власність ОСОБА_6 зазначеної квартири став договір дарування квартири від 21.10.2009, посвідчений державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Кравченко І.В. за № 5381 і зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації на праві власності 17.03.1998 за реєстраційним № 3370. Відповідно до інформації Київського державного нотаріального архіву від 01.11.2017 № 2697/01/-21, запис від 29.01.1998 за реєстровим № 5381 відсутній в Реєстрах для реєстрації нотаріальних дій Восьмої Київської державної нотаріальної контори за 1998 рік. Крім того, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради Київського міського бюро технічної інвентаризації від 07.11.2017 № 062/14-13653 (И-2017), запис щодо реєстрації права власності від 17.03.1998 за № 3370 не здійснювався. Із листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.07.2017 № 6197/43/2/103, рішення щодо оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 не приймалися, свідоцтво про право власності на зазначену квартиру не видавалось. Згідно з інформацією Комунального підприємства Київської міської ради Київського міського бюро технічної інвентаризації від 20.07.2017 № 062/14-8798 (И-2017) квартира АДРЕСА_1 на праві власності за будь-ким не реєструвалася. Таким чином, зазначена квартира є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста в особі Київської міської ради, оскільки нею вказане майно не відчужувалося, право власності територіальної громади м. Києва в силу закону на вказане майно не припинялося, а ОСОБА_2 не набувала права власності на майно у встановленому законом порядку. 20.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_4 , між яким та ОСОБА_1 11.07.2019 було укладено договір купівлі-продажу квартири. З огляду на викладене, у позивача є підстави вважати, що ОСОБА_4 намагатиметься відчужити майно, яке зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 00 та такі дії можуть ускладнити виконання рішення суду, у випадку його ухвалення на користь позивача, що є підставою для забезпечення позову.

Вивчивши доводи поданої заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати недійсним договір дарування № 4-782 від 21.10.2009 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Мірошниковою Н.В. щодо квартири АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15718713 від 02.08.2016, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.08.2016 внесено запис про право власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; визнати недійсним договір купівлі - продажу № 2427 від 26.10.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. щодо квартири АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17095799 від 26.10.2016, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.10.2016 внесено запис про право власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; визнати недійсним договір іпотеки, серія та номер: 683 від 07.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О. щодо квартири АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19350704 від 07.03.2017, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.03.2017 внесено запис про заборону на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 21,3 кв. м. за Київською міською радою; судові витрати стягнути з відповідачів на користь прокуратури міста Києва.

Як убачається з матеріалів справи, Київською міською прокуратурою № 4 в ході здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0011534 від 14.08.2016 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, встановлено факт незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 21.3 кв.м, яка належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. В ході досудового розслідування встановлено, що рішення щодо оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_1 не приймалися, свідоцтво про право власності на зазначену квартиру нікому не видавалось. Позивач зазначає, що вказана квартира вибула з власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради за порушенням приватизаційної процедури, що тягне за собою визнання недійсними всіх договорів, укладених відносно вказаного житла.

За вказаних обставин, враховуючи зміст заявлених позовних вимог та наявних між сторонами правовідносин, існує вірогідність того, що квартира АДРЕСА_1 може бути відчужена на користь третіх осіб, і вказані дії можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 .

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя приходить до висновку про задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Київської міської ради про забезпечення позову заступника керівника Київської місцевої прокуратури №4 (, 02094, м. Київ вул. Ю.Поправки, 14-А) в інтересах держави в особі: Київської міської ради (, 01044, м. Київ вул. Хрещатик, 36) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: АДРЕСА_6 ), треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ вул. Челябінська, 2-Г), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайлівна (01032, м. Київ вул. Саксаганського, 118, оф. 5), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марченко Олена Іванівна (03150, м. Київ вул. Тверська, 16), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович ( АДРЕСА_7 ) про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (квартира), загальною площею 21,3 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) та яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: