Справа №367/1427/19
Провадження № 2/367/3671/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Стародубець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини заробітку, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини заробітку, стягнення судових витрат, в якій зазначає, що згідно наказу №0026-КП від 29.09.2014 року з 29.09.2014 року був прийнятий на роботу по сумісництву до Представництва Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» у місті Києві на посаду інженера-програміста з окладом згідно штатного розпису.Відповідач в порушення статті 115 Кодексу законів про працю у встановлені законом строки заробітну плату в повному обсязі не виплачував. Зважаючи на це 30.03.2018 року звільнився з ПрАТ ««СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» згідно наказу №0060КП від 29.03.2018 року. Всупереч ст.ст. 47, 116 КЗпП України, відповідач в день його звільнення повний розрахунок не провів, не зважаючи на обіцянки заборгованість по заробітній платі погашена не була. 18.07.2018 року на адресу відповідача було надіслано заяву про надання довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату та наказів про прийняття на роботу та припинення трудового договору. Листом від 31.07.2018 року за №1931 відповідач підтвердив про наявність заборгованості в сумі 19886,02 грн., а також надав копії наказів про прийняття на роботу та припинення трудового договору. Трудові відносини між ним та відповідачем також підтверджуються індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданою Пенсійним Фондом України за Формою ОК-5. Згідно його розрахунку, сума компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати становить 1216,63 грн. З урахуванням того, що відповідач не надав йому довідку про середню заробітну плату, ним зроблено розрахунки на підставі відомостей отриманих в Пенсійному фонді України (Форма ОК-5) «Індивідуальні відомості про застраховану особу». Відповідно до розрахунку, його середньоденна заробітна плата становить 373,65 грн. Таким чином, за період з 01.04.2018 року на дату подачі позовної заяви (20.02.2019 року) заборгованість становить 82950,14 грн. У зв`язку із наведеним просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по основній заробітній платі в сумі 19886,02 грн.; середній заробіток з 01.04.2018 року по день ухвалення рішення суду з розрахунку 373,65 грн. за кожний робочий день; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 1216,63 грн.; допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Представник ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» Селіхова Г.А. надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач не заперечує проти позовних вимог щодо стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 19865,29 грн., але заперечує щодо вимог позивача що стосуються стягнення на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 117 КЗпП України, є разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до даної статті, є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП України) та вина власника. В постанові Верховного Суду України від 03.07.2013 року (справа №6-64цс13) викладена правова позиція, в якій зазначено, що «за положеннями ст.117 КЗпП України, обов`язковою умовою покладання на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства». Виходячи з зазначеного слід вважати, що усяке явище, яке перешкоджає власникові належне виконати свої обов`язки перед працівником, виключає вину власника. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до частини першої ст. 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання, зокрема, трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили, як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, тощо. Відповідно до тієї ж статті, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Разом із тим, пунктом 3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року № 44(5), встановлено, що сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідним формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. На підставі викладеного вважають, що висновок Торгово-промислової палати України є різновидом сертифікату та належним чином засвідчує форс-мажорні обставини. Такий «Науково-правовий висновок щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при звільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» був виданий ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» Торгово-промисловою палатою України 28.11.2017 року за №3800/2/21-10.2. В частині V1 вказаного Науково-правового висновку узагальнюється наступні висновки. 1.Терористична загроза та загроза територіальній цілісності України, у тому числі територій міста Ссвєродонецьк (в період з 25.05.2014 року по 22.07.2014 року), міста Первомайськ, міста Щастя (місто Луганськ) Луганської області, що супроводжується актами тероризму, на подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. 3упинення господарської діяльності ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, є вимушеним заходом, зумовленим запобіганням виникненню техногенних катастроф через потенційну загрозу проведення терористичних актів на території Луганської області, а також фізичною неможливістю ведення виробничої діяльності через відсутність належного енергопостачання, зокрема: зруйнування 17 вересня 2014 року Луганської ТЕЦ, що розташована у місті Щастя поблизу міста Луганська Луганської області, та припинення електропостачання ПС «Михайлівська - 330 кВ», що розташована біля міста Первомайськ Луганської області, територія якого з 2014 року та по цей час перебуває під контролем незаконних збройних формувань. Втратою можливості ведення нормальної господарської діяльності на виробничих потужностях ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, що знаходяться за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, внаслідок впливу дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) фактично ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581,позбавлено можливості виконати обов`язок, передбачений законодавством України про працю, зокрема: ч. 1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, а саме: провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення. У висновках судових рішень різних інстанцій за положеннями статті 117 КЗпП України наголошується, що обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні та/або затримку видачі трудової книжки з записом про звільнення, тобто за невиконання власником або уповноваженим ним органом зобов`язань, передбачених ст. ст. 47 і 116 КЗпП України, є наявність вини підприємства. Якщо виконання такого зобов`язання унеможливлено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема: актами тероризму на територіях Донецької та Луганської областей, то вина такого підприємства у невиконанні зобов`язань, передбачених ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, відсутня. Унеможливлення виконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, а саме провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на території Луганської області, у тому числі: міста Сєвєродонецьк (в період з 25.05.2014 року по 22.07.2014 року), міста Первомайськ, міста Щастя (місто Луганськ) Луганської області, наслідками яких є зруйнування 17 вересня 2014 року Луганської ТЕЦ, що розташована у місті Щастя поблизу міста Луганська Луганської області, та припинення електропостачання ПС «Михайлівська- 330 кВ», що розташована біля міста Первомайськ Луганської області, яке знаходиться під контролем незаконних збройних формувань, і які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, вони об`єктивно впливають на її зобов`язання, передбачені ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, та унеможливлюють їх виконання. Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язаної сторони, якою за цим висновком є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, за невиконання зобов`язань, передбачених ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України. Згідно із ч.2 ст.11 Закону Про торгово-промислові палати в Україні, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Така правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 року при касаційному перегляді справи № 6- 364цс16, де підтвердженням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) зазначено саме висновок Торгово-промислової палати України. На підставі викладеного вбачають, що настання обставин непереборної сили (форс- мажорних обставин), що встановлені висновком Торгово-промислової палати, свідчить про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу - ОСОБА_1 належних при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Крім того, в результаті пошкодження електромереж внаслідок бойових дій, ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» та весь Лисичанський промисловий район відділено від об`єднаної енергосистеми України та не має доступу до електростанцій України, а відновити доступ до джерел електропостачання не має можливості через розташування пошкоджених електромереж у зоні бойових дій. Згідно з вимогами ПУЕ (Правила улаштування електроустановок), електропостачання підприємства повинно здійснюватись від двох незалежних джерел. Однак, через вказані події, електропостачання ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» не відповідає вимогам ПУЕ з надійності електропостачання підприємства, оскільки здійснюється лише по одній мережі електропередачі 220 кВ від Луганської ТЕС (м. Щастя), яка є вкрай ненадійною та працює з постійними перебоями через те, що вказана електростанція розташована безпосередньо на лінії зіткнення і знаходиться під обстрілами. Введення в дію паралельної лінії енергопостачання підприємства, а саме приєднання до загальноукраїнської мережі, до теперішнього часу не відбулось. Зазначені факти підтверджуються Листом Держенергонагляду від 14.11.2014 року №01/11-5590, а також Актами Сєвєродонецького відділення Держенергонагляду у Луганській області від 18.01.2016 року №02/23-02-003 та від 07.03.2017 року №02/23-02-005. Для розв`язування питання, щодо забезпечення надійного електропостачання підприємства, ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» зверталося листом від 23.12.2014 року №170ГЄ- 08/1-8 до міністра енергетики та вугільної промисловості України Демчишина В.В. та листом від 05.10.2015 року №01/ПП-194 до міністра економічного розвитку і торгівлі України Абромавичуса А . Втім питання забезпечення підприємства необхідною електричною потужністю так і не було вирішене. Вищенаведене унеможливлює до теперішнього часу здійснення виробничої діяльності ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», випуску підприємством продукції і своєчасного і в повному обсязі розрахунку як з працюючими, так і з звільненими робітниками. У зв`язку із неможливістю ведення виробничої діяльності на підприємстві, відповідно до положень ст.113 КЗпП України, на ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», був введений довгостроковий простій не з вини працівників і більшість працівників підприємства не виходили на роботу. Вказані чинники свідчать про те, що затримка виплати заробітної плати працівникам та розрахунку при звільненні ні є результатом провини роботодавця, а є слідством форс-мажорних обставин і інших явищ: проведенням АТО в регіоні, неналежним постачанням електроенергією, і як наслідок, тривалим простоєм виробничих потужностей, які перешкоджають власникові належним чином виконати свої обов`язки перед працівником. Враховуючи наведене вважають, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відсутні. На підставі вищезазначеного, просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , щодо стягнення з ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи до документи додані до позовної заява, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Наказу №0026-КП від 29.09.2014 року ОСОБА_1 прийнято на роботу з 29.09.2014 року на посаду інженера-програміста Представництва ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» у місті Києві.

Згідно Наказу №0060-КП від 29.03.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади інженера-програміста з 30.03.2018 року згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно листа №1931 від 31.07.2018 року ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», сума заборгованості по заробітній платі на 01.08.2018 року складає 19886,02 грн.

Згідно довідки №440 від 18.04.2019 року ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», сума заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 становить 19886,02 грн.

Згідно довідки №38424 від 18.04.2019 року ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», за період з січня 2018 року по лютий 2018 року середньогодинна заробітна плата становить 45,72 грн., середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 7498,08 грн.

Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України від 28.11.2017 року № 3800/2/21-10.2 засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на території Луганської області, у тому числі: міста Сєвєродонецьк (в період з 25.05.2014 року по 22.07.2014 року), міста Первомайськ, міста Щастя (місто Луганськ) Луганської області, наслідками яких є зруйнування 17 вересня 2014 року Луганської ТЕЦ, що розташована у місті Щастя поблизу міста Луганська Луганської області, та припинення електропостачання ПС «Михайлівська- 330 кВ», що розташована біля міста Первомайськ Луганської області, яке знаходиться під контролем незаконних збройних формувань, і які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, вони об`єктивно впливають на її зобов`язання, передбачені ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, та унеможливлюють їх виконання. Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язаної сторони, якою за цим висновком є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ», ідентифікаційний код юридичної особи: 33270581, за невиконання зобов`язань, передбачених ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, за положеннями статті 117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання, зокрема, трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Оскільки трудовим законодавством не врегульовані відносини з приводу відшкодування майнової шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на такі відносини.

Ураховуючи позовні вимоги у цій справі, зокрема вимоги щодо виплати компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, що регулюється главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Так, ч.1 ст.14 Закону України «Про торгово-промислові палати в України» встановлено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

При цьому, згідно із ч.2 ст.11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Як вже зазначалось раніше, відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат.

Разом із тим, пунктом 3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5), встановлено, що сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

При таких обставинах суд вважає, що висновок Торгово-промислової палати України (у тому числі і науково-правовий) є різновидом сертифікату Торгово-промислової палати України та належним чином засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Крім того, Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України від 28 листопада 2017 року № 3800/2/21-10.2. є саме документом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданим згідно з чинним законодавством.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 19886,02 грн., у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні та компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати суд відмовляє, оскільки невиплата належних працівникові сум при звільненні сталася не вини підприємства, а внаслідок форс-мажорних обставин (непереборної сили).

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В порядку відшкодування судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді, позивач просить про відшкодування суми судових витрат.

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 судових витрат у даній справі, позивачем надано: договір № 1510/18-1 про надання правової допомоги від 15.10.2018 року, укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Баран Михайлом Федоровичем (Виконавець); ордер серія КС №488052 про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Баран М.Ф.; завдання-доручення №4 за договором про надання правової допомоги № 1510/18-1 від 15.10.2018 року; Акт №9 приймання передачі наданих послуг від 19.02.2019 року; дублікат квитанції №0.0..1 від 19.02.2019 року про оплату ОСОБА_1 за правову допомогу на суму 500,00 грн.

Представником позивача адвокатом Баран М.Ф. надані докази за якими він відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» отримав свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю КС № 6942/10 від 05 вересня 2018 року №61.

За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом положень статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, доказ про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача понесених останнім витрат в розмірі 500,00 грн. на правову допомогу. Розрахунок таких витрат підтверджений наданими до суду доказами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.4,10, 76, 133, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини заробітку, стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 19886,02 грн. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СЄВЕРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза