07 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.12.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1,2.3, п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4.Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає суму боргу в частини 394,85 грн., що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту, в іншій частини позову заперечує в повному обсязі. До суду була подана заява про перегляд заочного рішення, в якій відповідач посилався на те, що відповідно до підписаної ним анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 20.12.2012 року він виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Кредитка «Універсальна», без зазначеного бажаного кредитного ліміту.
Зазначає, що йому не були надані для ознайомлення Умови та Правила надання банківських послуг при підписанні даної анкети. Банк не ознайомив його з їх змістом, чим порушив права споживача фінансових послуг.
Також, відповідач зазначає, що у долученій до позовної заяви анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку від 20.12.2012 року, не вказано процентну ставку, яку саме суму коштів Банк надає Клієнту, а також відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання. При цьому, відривна частина пам`ятки Клієнта, яка повинна була бути вручена відповідачу, залишилась в Банку, що також підтверджує факт не ознайомлення з умовами співробітництва Клієнта з Банком.
Крім того, відповідач зазначає, що ознайомившись за змістом позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», звертає увагу суду на те, що твердження позивача щодо правовідносин з банком, є для відповідача новиною оскільки банк не погоджував з ним, як зі стороною договірних відносин такі положення та навіть не повідомляв його про їх наявність будь де, чи то в Умовах, чи то в Тарифах.
Щодо кінцевого терміну повернення заборгованості, який нібито відповідає строку дії картки, до вивчення позовної заяви він не був обізнаний. При цьому, строк дії картки ніде не зазначено. Матеріали справи не містять даних, що саме з цими витягами він ознайомлювався та погодився, підписуючи анкету заяву. Вважає, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки він повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, у позивача відсутні будь-які підстави для стягнення боргу, пені, іншого виду неустойки, а також процентів за користування коштами. Крім того, зазначає , що кошти, які поверталися ним в рахунок погашення тіла кредиту, неправомірно були зараховані банком в рахунок погашення процентів на поточну заборгованість та процентів на прострочену заборгованість, пені, комісії. Оскільки, в період з 25.12.2012 року по 30.06.2013 року ним було отримано у користування кошти на загальну суму 4985 грн. 35 коп., залишок за тілом кредиту складає 394,85 грн, та підлягає поверненню.
Враховуючи , що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши всі доказі, доходить наступного висновку:
Судом встановлено, що 20.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (у зв`язку зі зміною типу товариства, змінило свою назву товариства на АТ КБ «Приватбанк») було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник виявив бажання оформити платіжну кредитну карту «універсальна». В анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, та тарифів
Разом з тим, будь-які дані про картку, строк їх дії, розміри бажаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні. Визначено лише анкетні дані відповідача та бажання отримати платіжну картку Кредитка «Універсальна», дата підписання заяви.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що при укладенні договору сторони керувались положеннями частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ „ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (20.12.2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06.12.2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Саме такий правовий висновок викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
Крім того, надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Крім цього, підписана сторонами анкета-заява від 20.12.2012 року не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті частково, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.09.2019 року заборгованість за тілом кредиту становить 394,85 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 634,1048,1050 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.12.2012 року - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 394,85 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк судовий збір у розмірі 24,16 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Воробйов