ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1120/19 Номер провадження 22-ц/814/2856/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Жага Едуарда Григоровича

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року у складі судді Куцина В.М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на трьох дітей та стягнення їх у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на трьох дітей та стягнення їх у твердій грошовій сумі.

Позов мотивовано тим, що в січні 2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, у якому народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є відповідач.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 лютого 2019 року, що набрало законної сили 22 березня 2019 року, шлюб розірвано.

На час звернення до суду вона з дітьми вимушено проживає не за місцем реєстрації, діти знаходяться на її утриманні.

На підставі судового наказу, виданого 28 березня 2018 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до постанови державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 20.08.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57038599 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей.

На підставі наказу аліменти з відповідача на утримання трьох дітей стягуються в мінімальному розмірі. Заборгованість по сплаті аліментів становить 11667 гривень, що підтверджується рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 06 травня 2019 року.

Вказує, що зазначені обставини суперечать інтересам дітей та не забезпечують їх належний фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний, спеціальний, гармонійний розвиток. Діти дорослішають, тому збільшуються витрати на їх утримання. Це витрати на придбання одягу, продуктів харчування, ліків, а також витрати для повноцінного розвитку дітей (придбання навчальних, ігрових матеріалів, канцелярського приладдя, тощо).

Тимчасові заробітки позивача є не стабільними та малозначними, значну матеріальну допомогу по утриманню дітей надають її батьки.

Після постановлення судового рішення (наказу) про стягнення аліментів з відповідача на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) суттєво змінилися обставини, що призвело до зміни її матеріального стану, як одержувача аліментів, оскільки старша дочка ОСОБА_3 з 01 вересня 2018 року поступила на навчання на денне відділення Миргородського художньо-промислового коледжу імені М.В. Гоголя Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка та продовжить таке навчання до 30 червня 2021 року. Молодша дочка ОСОБА_5 поступила на навчання до 1 класу Миргородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7. Син ОСОБА_4 є учнем і навчається в 6 класі цієї ж школи.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 і визначені судовим наказом, виданим Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 28 березня 2018 року, шляхом його збільшення до 11000 гривень на кожну дитину щомісячно, та стягувати із ОСОБА_1 , аліменти на її користь у твердій грошовій сумі на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_5 , з подальшою індексацією відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 за судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року, та стягнено із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 6500 гривень на кожну дитину, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1168, 20 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що у позивачки змінився матеріальний та сімейний стан після постановлення 28.03.2018 року судового наказу про стягнення аліментів, а розмір аліментів, що сплачує відповідач у мінімальному розмірі, встановленому судовим рішенням, не відповідає інтересам дітей.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Жага Е.Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин зміни (погіршення) її матеріального стану та матеріального стану дітей, погіршення її стану здоров`я та погіршення стану здоров`я дітей після видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Вказує також, що витрати на підприємницьку діяльність були помилково розцінені судом як прибутки. Станом на 1 квартал 2019 року прибутків від підприємницької діяльності він не отримував, а понесені витрати були здійснені за рахунок прибутків 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року стягнуто аліменти із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 20 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57038599 з виконання вказаного вище судового наказу.

Відповідно до довідки голови будинкового комітету від 25.05.2019 року діти сторін проживають разом з матір`ю - ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні, що доводами апеляційної скарги не заперечується.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 1 квартал 2019 року, ним отримано доходу на загальну суму 64 990 грн.

Згідно довідки № 353 від 10.10.2018 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу ЕП-ІІ групи денного відділення Миргородського художньо-промислового коледжу імені М.В. Гоголя Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка, з 01.09.2018 року зарахована на навчання згідно наказу № 160-навч. від 30.07.2018 року. Дата закінчення навчання - 30.06.2021 року.

Згідно довідок Миргородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Миргородської міської ради Полтавської області № 70 та № 71 від 30.10.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є учнями школи і станом на день видачі довідки навчається в 6 та 1 класі відповідно.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки змінився матеріальний та сімейний стан, а тому наявні правові підстави для зміни присуджених аліментів з визначеної частки на розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому суд послався на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При визначенні розміру аліментів суд виходив із суми витрат понесених відповідачем в 1 кварталі 2019 року у зв`язку з господарською діяльністю в розмірі 116990 грн. 40 коп. та середнього розміру фактичних щомісячних витрат на придбання продуктів харчування, лікування та медичне обслуговування без урахування мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості згідно наданих позивачкою квитанцій в сумі 3040 (9100/3) гривень на кожну дитину, та обов`язку обох батьків утримувати неповнолітніх дітей. При цьому врахував стан здоров`я дітей та погіршення стану здоров`я відповідача платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини батьків, дочки, сина.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина перша статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною другою статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану платника або одержувача аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно із частиною першою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною сімейного стану одержувач аліментів може подати до суду заяву про зміну їх розміру.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із зазначених норм матеріального права та факту зміни сімейного стану позивачки внаслідок розлучення з відповідачем та їх окремого проживання, що доводами апеляційної скарги не заперечується, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зміну розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі, зважаючи на те, що визначений судовим наказом розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, який є мінливим, не може забезпечити інтереси дітей сторін.

Доводи відповідача ОСОБА_1 висновків суду про необхідність та наявність законних підстав для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей не спростовують.

Разом з тим, визначений судом першої інстанції змінений розмір аліментів не відповідає вимогам статті 182 СК України.

Витрати, пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця, які включають у тому числі оплату праці найманих працівників та сплату податків, не належать до обставин, визначених данною правовою нормою, та безпідставно враховані судом при вирішенні справи.

Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, колегія суддів дійшла висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини є розмір аліментів у 3000 грн. на кожну дитину сторін.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, в іншій частині рішення є законним та обгрунтованим й доводами апеляційної скарги не спростовується.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року - змінити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 6500 грн. до 3000 грн. на кожну дитину.

Зменшити розмір стягнутого в дохід держави судового збору з 1168,20 грн. до 768,40 грн.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна