У Х В А Л А

11.12.2019 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який мотивують тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2016 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року у справі №357/8736/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 467 961,54 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 93 592,31 грн. та судові витрати в розмірі по 1827 грн. кожному. Зазначає, що у відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження ЗВП 59032672 з примусового виконання виконавчих листів, виданих 31.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу на загальну суму 565207,85 грн. Станом на 06.11.2019 року заборгованість відповідача перед позивачами за вищевказаним рішенням не погашена, тому позивачі просять суд стягнути відповідача на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за весь час прострочення зобов`язання в сумі 250 725,40 грн.; стягнути відповідача на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати та 3% річних за весь час прострочення зобов`язання в сумі 50 145,08 грн.

09.12.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про забезпечення позову, в якому просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_3 , зокрема на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, для перерахування на особистий банківський рахунок ОСОБА_3 . Заява мотивована тим, що станом на 06.12.2019 року заборгованість ОСОБА_3 перед позивачами за рішенням суду у справі № 357/8736/15-ц не сплачена, відповідач ухиляється від виконання рішення суду та сплати позивачам грошових коштів, а тому є об`єктивні підстави вважати, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оглянувши подану позовну заяву, суд вказує на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

- найменування суду, до якого подається заява;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 5 статті 151 ЦПК України визначено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384,20 грн.

Всупереч зазначеному, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову по цивільній справі заявниками не було сплачено судовий збір, оскільки до даної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, в порушення вищенаведених положень законодавства, вказана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зокрема, вона не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення та інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме, відповідної інформації та належних і допустимих доказів, які б надали суду можливість зрозуміти на яке майно в межах зазначеної заявниками суми, необхідно накласти арешт в даному випадку, так як вимоги позивачів щодо вжиття заходів забезпечення позову мають альтернативний та не чіткий характер, що суперечить положенням ЦПК України.

Водночас, згідно ст. 153 ч. 7 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Так, в даній заяві відсутні докази, що відповідач має майно або будь-які кошти в банківських установах, на які позивачі просять накласти арешт, що позбавляє можливості суд постановити відповідну ухвалу суду, в якій необхідно зазначити конкретний вид забезпечення позову, у відповідності до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, так як не зазначення таких відомостей, може зробити неможливим виконання вказаної ухвали суду, що у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, вимоги до якого також регламентовані Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, в заяві заявники посилаються на невиконання відповідачем рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року у справі №357/8736/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, отже і накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_3 може бути здійснено державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчих листів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, виданих 31.05.2016 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

За ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних обставин суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову повернути заявникам.

На підставі викладеного та керуючись ст.151, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель