Справа № 454/2431/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/1597/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши за наявними у справі матеріалами, у письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 12 січня 2018 року, постановлену в складі головуючого - судді Адамовича М.Я. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

Заявник звернулася в суд зі скаргою, в якій просила визнати дії державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Костюк Т.А. по обчисленню розміру заборгованості із сплати аліментів, здійсненого 30.09.2017 року, а саме по складанню розрахунку заборгованості по аліментах від 30.09.2017 року неправомірними та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 30.09.2017 року, складений державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Костюк Т.А. на підставі виконавчого листа № 454/2431/15, виданого 26.11.2015 р. Сокальським районним судом Львівської області.

Вважала даний розрахунок незаконним та таким, що порушує її права з огляду на наступне.

Рішенням Сокальського районного суду від 09.11.2015 р. з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.10.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягуються з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 його доходу починаючи з 08.10.2015 р. і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

На виконання вказаного рішення Сокальським районним судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання в Сокальський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

В ході примусового виконання рішення суду боржник ОСОБА_3 аліменти сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, а останні 9 місяців взагалі не сплачував аліментів.

У зв`язку з цим вона звернулась із заявою про видачу розрахунку заборгованості по аліментах.

30.09.2017 р. їй видано розрахунок заборгованості по аліментах на утримання сина. З даним розрахунком вона не згідна, оскільки такий суттєво занижений.

Вважає, що державним виконавцем грубо порушено ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 12 січня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 12 січня 2018 року оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, судом не в повній мірі проаналізовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції відхиляючи скаргу, дійшов до висновку про те, що розмір аліментів, який розрахований державним виконавцем за вересень 2016 р., жовтень 2016 р., січень 2017 р., лютий 2017 р., березень 2017 р. є законним, незважаючи на встановлений на той час мінімум 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також суд не звернув увагу на незаконність розрахунку аліментів з липня 2017 р. до вересня 2017 р., де з урахуванням змін до ч. 2 ст. 162 СК України, був встановлений прожитковий мінімум 50 %, а державним виконавцем нараховано аліменти в розмірі 30 %.

Вважає, що розмір аліментів, розрахований державним виконавцем суттєво занижений та складений з порушенням норм чинного законодавства.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 12 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається з повідомлення учасників справи, без їх виклику за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом направлення повідомлень про місце, дату і час розгляду справи, а також шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримувала тимчасову державну допомогу, оскільки ОСОБА_3 не мав можливості утримувати дитину у розмірі визначеному рішенням суду. З огляду на зазначене, державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Костюк Т.А. вірно обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів від 30.09.2017 року на підставі виконавчого листа № 454/2431/15, виданого 26.11.2015 року Сокальським районним судом Львівської області за період з вересня 2016 року по березень 2017 року у відповідності до вимог законодавства.
Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Зважаючи на те, що спірні правовідносини виникли в момент дії ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, однак фактично продовжують існувати і на даний час, застосуванню при розгляді даної справи підлягає як цей закон так і ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2015 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.10.2015р. і до досягнення дитиною повноліття.
Стягуються з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 його доходу починаючи з 08.10.2015р. і до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Згідно розрахунку заборгованості проведеного державним виконавцем ОСОБА_5 від 30.09.2017 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.10.2015 р. по 30.09.2017 р., яка складає 13 606,54 грн., зокрема за вересень 2016 р. - 59,42 грн., за жовтень 2016 р. - 76,18 грн., за листопад 2016 р. - 368,40 грн., за грудень 2016 р. - 375,32 грн., за січень 2017 р. - 47,50 грн., за лютий 2017 р. - 47,50 грн., за березень 2017 р. - 47,50 грн.
З довідки про доходи ОСОБА_3 встановлено, що останній працював вантажником в ТзОВ «Львівська пивна компанія» та за вересень-жовтень отримав заробітну плату у розмірі 542,44 грн.
Також, згідно довідки про доходи ОСОБА_3 встановлено, що останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та його грошове забезпечення з січня 2017р. по жовтень 2017р. складає 190 грн.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 28 листопада 2017 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 станом на листопад 2017 року становить 3962 грн. 96 коп. ( а.с. 63-64).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 28 листопада 2017 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 станом на листопад 2017 року становить 3984 грн. 14 коп. ( а.с. 65-66).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно із ст. 383 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення ОСОБА_1 із скаргою до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Аналогічна норма міститься і в новій редакції ЦПК України (ст. 447 ЦПК України).

ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні, вважаючи дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментах незаконними, звернулася із відповідною скаргою в суд.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 зазначала, що розрахунок заборгованості про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 є незаконним та таким, що порушує її права, є суттєво занижений. Вважала, що державним виконавцем грубо порушено ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику в тому числі за заявою сторін виконавчого провадження.

Аналогічні положення містяться у ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р., який зокрема, зобов`язує виконавця обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, в тому числі, у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до п. 12 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (в редакції чинній на час складання розрахунку заборгованості), виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У випадку, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження ( п. 21 Інструкції).

Згідно із ст. 383 ЦПК України ( в редакції чинній на момент розгляду скарги), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Разом з цим, статтею 385 ЦПК України (в редакції чинній на момент подачі визначено строки для звернення зі скаргою.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 385 ЦПК України скарга може бути подано до суду, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод . Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Аналогічна норма міститься і в новій редакції ЦПК України (ст. 449 ЦПК України).

Звернувшись в суд зі скаргою на дії державного виконавця та фактично оскаржуючи розрахунок заборгованості від 30 вересня 2017 року, заявник подала скаргу 17 жовтня 2017 року, не зазначаючи при цьому про необхідність поновлення пропущеного процесуального строку (а.с. 27 ).

Між тим, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції у резолютивній частині ухвали не вказав про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, унеможливлюють апеляційний розгляд та свідчать про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, оскільки за відсутності заяви учасника справи про поновлення пропущеного процесуального строку необхідно застосовувати наслідки пропущення процесуальних строків, передбачені ст. 126 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів приходить переконання про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України) та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Повний текст даної постанови складений 28 січня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 12 січня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 28 січня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.