Справа № 463/6082/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/2934/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи: ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.05.2016 року становить 8 493,53 доларів США, з яких, кредит в розмірі 5806,30 доларів США, проценти в розмірі 2687,23 доларів США, пеня за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 69 819,40 грн., а також вирішити питання про судові витрати.

В обгрунтування позову зазначає, що 19.04.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс Банк», було укладено кредитний договір №2476-003/06Р, згідно якого банк зобов`язувався надати кредит в іноземній валюті в розмірі 15 000 доларів США, зі сплатою 12% за користування кредитом на строк до 19.04.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №2476-003/06Р, 19.04.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2476-003/06Р. Банк свої обов`язки за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 15 000 доларів США шляхом видачі вказаних коштів із каси банку. За період користування кредитними коштами позичальник ОСОБА_1 здійснював часткові платежі на погашення заборгованості по кредиту та відсотках, однак не в повній мірі, у зв`язку з чим станом на 26.05.2016 року виникла заборгованість по сплаті основної суми в кредиту в розмірі 5806,30 доларів США, процентів - 2687,23 доларів США. Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та внесення процентів за користування кредитом, відповідальність за яке передбачена п.9.1 Кредитного договору.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №2476-003/06Р від 19.04.2006 року в розмірі 8 493,53 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на день розгляду справи (01.11.2018 року, 28,12 грн. за 1 долар США) еквівалентно 238 838,06 грн., а також пеню в розмірі 69 819,40 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір на загальну суму 4 401,81 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1

29 листопада 2019 року від представника ОСОБА_1 адвоката Лозинського Д.С. надійшла письмова заява про скасування рішення суду та закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п.2 ч.1 ст. 255 та ст. 377 ЦПК України у зв`язку з відсутність предмета спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про відкладення розгляду справи на 02.12.2019 року 11 год. 30 хв., тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заяву про закриття провадження, колегія суддів вважає, що заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лозинського Д.С. про закриття провадження у справі слід задовольнити.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України (ч.1 ст. 377 ЦПК України).

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 493,53 доларів США та пені в розмірі 69 819,40 грн.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До цього зводяться висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2019 року між АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про прощення частини боргу за кредитним договором №2476-003/06Р від 19.04.2006 року.

Згідно п.3 договору ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання у строк до 18.09.2019 року включно здійснити погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6000 доларів США.

Відповідно до п.6 даного договору, сторони дійшли згоди, що з дати погашення заборгованості у строк та обсязі, визначеному в п.3 цього договору, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором вважатиметься повністю погашеною і відповідно до Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання за кредитним договором вважатиметься повністю припиненим та банк не матиме до позичальника жодних майнових та немайнових претензій, пов`язаних з виконанням зазначеного кредитного договору.

Як вбачається з квитанції №FJB437 від 18.09.2019 року ОСОБА_1 сплатив 6000 доларів США, а відтак заборгованість по кредитному договору №2476-003/06Р від 19.04.2006 року, що укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», відсутня, а тому відсутній предмет спору у даній справі.

Вказані обставинами свідчить, що на час розгляду апеляційної скарги, з урахуванням встановленої статтею 13 ЦПК України диспозитивності цивільного судочинства, заборгованість за кредитним договором відсутня.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що на теперішній час відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, тому рішення суду належить скасувати, провадження у справі закрити.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року слід скасувати, а провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 374, 377 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 12.12.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.