Справа № 203/5261/12
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Шиманського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заяву мотивував тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2014 у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами стягнуто з нього на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-В00/055/2007 від 30.07.2007 станом на 12.08.2013 в розмірі: 264 859,80 доларів США 80 центів - заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 2 117 024 грн 38 коп.; 102 749,02 доларів США 02 центи - заборгованості по відсотках, що еквівалентно 821 272 грн 92 коп.; 119194 грн 51 коп. - пені, а всього 3 057 491 грн. 81 коп. Стягнуто також заборгованість за кредитним договором №СrL-SМЕВ02/212/2008 від 24.03.2008 станом на 12.08.2013 в розмірі: 134 424,50 доларів США 50 центів - заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 1 074 455 грн 03 коп. 51 965,96 доларів США 96 центів - заборгованості по відсотках, що еквівалентно 415 363 грн 92 коп; 220 476 грн 32 коп. - пені, а всього 1 710 295 грн 27 коп. Також стягнуто витрати по судовому збору в розмірі 3 219 грн 00 коп. 31.08.2015 Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист у справі, на підставі якого 08.09.2015 відкрито виконавче провадження. Та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2019 у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення по даній справі замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що він добровільно та в повному обсязі виконав вищевказане рішення суду, про що надає копію розписки стягувача ОСОБА_2 від 27.10.2019, відповідно до якої заборгованість за кредитними договорами відсутня.

За наведених обставин заявник просить визнати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2014, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що на даний час виконав зобов`язання перед стягувачем відповідним майном, а тому будь-яких претензій до нього стягувач не має. Виконавчий лист на даний час знаходиться на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби, про виконання зобов`язання перед стягувачем він державного виконавця не повідомляв.

Представник стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що за виконавчим листом в даній справі на даний час відкрито виконавче провадження, під час якого було замінено стягувача на ОСОБА_2 , та вважає, що згідно наданої суду розписки відбулося добровільне виконання рішення суду. Чи повідомляв стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_2 про виконання ОСОБА_1 зобов`язання за виконавчим листом державного виконавця йому не відомо, вважає, що підставі наданої суду розписки подана заява підлягає зодоволенню.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши заяву та наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2014 по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк»:

- заборгованість за кредитним договором №МL-В00/055/2007 від 30.07.2007 станом на 12.08.2013 в розмірі: 264 859,80 доларів США 80 центів - заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 2 117 024 грн 38 коп.; 102 749,02 доларів США 02 центи - заборгованості по відсотках, що еквівалентно 821 272 грн 92 коп.; 119194 грн 51 коп. - пені, а всього 3 057 491 грн. 81 коп.;

- заборгованість за кредитним договором №СrL-SМЕВ02/212/2008 від 24.03.2008 станом на 12.08.2013 в розмірі: 134 424,50 доларів США 50 центів - заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 1 074 455 грн 03 коп. 51 965,96 доларів США 96 центів - заборгованості по відсотках, що еквівалентно 415 363 грн 92 коп; 220 476 грн 32 коп. - пені, а всього 1 710 295 грн 27 коп.

- витрати по судовому збору в розмірі 3 219 грн 00 коп.

31.08.2015 Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі вищевказаного судового рішення було видано відповідний виконавчий лист (а.с. 6).

08.09.2015 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №48603074, встановлено боржнику строк самостійного виконання до 15.09.2015 (а.с. 7).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2019 замінено стягувача у виконавчому провадженні №48603074 з примусового виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2014 з ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розписки від 27.10.2019, ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 добровільно виконав рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.08.2015 у цивільній справі №203/5261/12 в повному обсязі, кредитна заборгованість за кредитними договорами станом на 27.10.2019 відсутня, будь-яких претензій майнового характеру щодо виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.08.2015 ОСОБА_2 не має (а.с. 12).

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, заявник посилається на те, що ним добровільно виконано вищевказане рішення суду.

Водночас, згідно наданих суду документів та не заперечується учасниками судового розгляду, рішення суду звернуто до примусового виконання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Та пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/14-ц.

Таким чином, у разі встановлення фактичного виконання рішення суду відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до статті 432 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, саме боржник має додати до заяви докази виконання рішення суду, зокрема докази добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки надана суду розписка не підтверджує того, що виконання рішення суду відбулося поза межами виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, таке виконання є фактичним виконанням рішення, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 13.12.2019.

Суддя: