1Справа № 335/7435/18 2/335/223/2019
РІШЕННЯ
18 січня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Траш» про визнання незаконним та скасування наказу від 29.05.2018 про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
27.06.2018 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Траш», в якому позивач просить суд:
-визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Траш» код ЄДРПОУ 40688123, №36/МТ11 к від 29.05.2018 про припинення трудового договору;
- поновити ОСОБА_1, на посаді заступника керуючого магазином;
-стягнути з ТОВ «Траш» код ЄДРПОУ 40688123, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2018 року по 20 червня 2018 року у сумі 14 314,74 грн.;
-стягнути з ТОВ «Траш» код ЄДРПОУ 40688123 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 17.11.2016 позивач був працевлаштований у ТОВ «Траш» на посаді заступника керуючого магазином у адміністрацію магазину № 11 за переведенням з ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД». 25.01.2017 у робочий час при виконанні службових обовязків, з позивачем стався нещасний випадок під час якого він отримав каліцтво. 29.05.2018 позивача не пустили на робоче місце та сказали, що пришлють документи. На початку червня 2018 року позивач отримав поштою копію витягу з наказу № 36/МТ11к від 29.05.2018 «Про припинення трудового договору». Згідно цього наказу його було звільнено з посади заступника керуючого магазина з 29.05.2018 у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Згідно особистої медичної книжки та медичної картки огляду особи для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоровя, ОСОБА_1 протипоказання відсутні для виконання обовязків заступника керуючого та до праці пригодний відповідно. У відповідності до консультації завідуючого відділення травматології КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомого м. Запоріжжя» ОСОБА_5, ОСОБА_1 може приступити до праці, до виконання своїх службових обовязків. Враховуючи викладене вказує, що відповідач грубо порушив трудові права ОСОБА_1, внаслідок чого наказ про звільнення вважає незаконним, прийнятим всупереч вимогам КЗпП України та таким, що підлягає скасуванню.
26.07.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (вих. № 500-УРС-07/11), згідно якого ТОВ «ТРАШ» заперечує проти позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки відповідачем було дотримано передбачену чинним законодавством України процедуру звільнення позивача із займаної посади.
У відзиві зазначено, що довідками до акта огляду Позивача медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1006011 та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0034599 від 07.12.2017 позивачу встановлено третю групу інвалідності зі ступенем втрати працездатності у розмірі 30 % з 06.12.2017, а також встановлено протипоказання важкої фізичної праці, тривалого перебування на ногах. У листах травматологічної МСЕК від 18.01.2018, направлених у відповідь на запити відповідача вих. 27-УРС-ОЗ.07/05 від 16.01.2018 та вих. 28-УРС-ОЗ.07/05 від 16.01.2018 зазначено, що ОСОБА_1 встановлено стійку втрату професійної працездатності у відсотках до 01.01.2019. Також МСЕК проаналізовано характеристику робочого місця позивача та зазначено, що до 01.01.2019 останнього необхідно звільнити від виконання обовязків працівника магазину: безпосереднє обслуговування покупців, прийому товару, оформлення замовлень, прибирання приміщення службових приміщень, прилеглих території, стоянки, сходинок, а також обмежити його перебування на ногах.
У звязку із тим, що затвердженою наказом відповідача від 04.11.2016 посадовою інструкцією заступника керуючого магазином передбачено низку посадових обовязків, які протипоказані Позивачу (п. 2.1.4, 2.1.10, 2.5.3, 2.5.4 посадової інструкції), та на виконання вимог ст. 170 КЗпП України, ст. 17 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідачем було видано наказ № 24/МТ11 к від 14.05.2018 року про переведення працівника на легшу роботу, а саме на посаду продавця продовольчих товарів торгового відділу Магазину № 11 ТОВ «ТРАШ» зі збереженням попереднього заробітку протягом 2 тижнів з дня проведення. Із вищевказаним наказом 14.05.2018 позивач ознайомлюватися відмовився, про що складено Акт про відмову в ознайомленні з наказом № 11 від 14.05.2018 та Акт про відмову від переведення на легшу роботу від 14.05.2018. Наступного ж дня, 15.05.2018 позивач із наказом ознайомився, проте від переведення відмовився та у відмові зазначив, що відповідачем не було надано можливості продовжити позивачу працювати на посаді заступника керуючого магазином.
29.05.2018 відповідачем вдруге було видано наказ № 35/МТ11 к про переведення позивача на легшу роботу на посаді заступника керуючого магазином Адміністрації Магазину № 11 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28, зі збереженням попереднього заробітку протягом 2 тижнів з дня проведення із затвердженням для позивача посадової інструкції заступника керуючого магазину індивідуальної дії, в якій враховано протипоказання для позивача відповідно до довідок МСЕК та видалені посадові обвязки, повязані з важкою фізичною працею, тривалим знаходженням на ногах. Із даним наказом позивача ознайомлено 29.05.2018, проте від переведення позивач відмовився, оскільки не погоджується із розміром окладу за посадою. Факт відмови позивача від переведення на легшу роботу також зафіксовано в Акті про відмову від переведення на легшу роботу від 29.05.2018.
У звязку із відмовами позивача від переведення на легшу роботу, яка відповідає вимогам, встановленим МСЕК, та відсутністю у відповідача обєктивної можливості переведення позивача на іншу роботу, яка б відповідала стану здоровя позивача та не створювала б загрози його погіршенню, відповідачем 29.05.2018 було видано наказ № 36/МТ11 к про припинення із позивачем трудового договору з 29.05.2018 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку із виявленою відповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя.
На підставі зазначеного, ТОВ «ТРАШ» не було допущено порушень чинного законодавства України щодо порядку звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а тому звільнення є законним, а наказ № 36/МТ11 к від 29.05.2018 не є таким, що підлягає скасуванню.
У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили задовольнити у повному обсязі, додавши позов тим, що він згідно довідки травматичної МСЕК від 03.01.2019 за результатами огляду не визнаний інвалідом.
Представники відповідача у судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення позову заперечували, про що надали письмовий відзив, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).
Згідно зі ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною першоюст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Судом встановлено, що наказом ТОВ «ТРАШ» № 1/МТ11 к від 14.11.2016 ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника керуючого магазином Адміністрації Магазину № 11 ТОВ «ТРАШ», за переведенням з ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД». Дані обставини підтверджуються копіями наказу ТОВ «ТРАШ» від 14.11.2016 року № 1/МТ11 к «Про прийняття на роботу» та копією трудової книжки ОСОБА_1 серії АЕ № 655282.
25.01.2017 у робочий час при виконанні службових обов'язків з ОСОБА_1 стався нещасний випадок на виробництві, під час якого він отримав каліцтво.
У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1006011, ОСОБА_1 первинно оглянуто 07.12.2017; встановлено інвалідність третьої групи; причина інвалідності трудове каліцтво; інвалідність встановлена на строк до 01.01.2019. Висновок про умови та характер праці: протипоказана важка фізична праця, тривала ходьба, робота нагорі. Може виконувати адміністративну роботу у кабінеті.
З висновку за результатами розгляду повідомлення громадянина від 11.01.2018 ДОП СДОП відділу превенції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2018 здійснив виклик поліції за адресою магазину «ТРАШ» по вул. Дудикіна, 28 порушується трудове законодавство. В ході проведення перевірки за вказаною адресою здійснено виїзд нарядом поліції, де із заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить зафіксувати факт не допуску заявника до роботи керуючим ТОВ «ТРАШ» ОСОБА_7. В ході проведення перевірки було встановлено, що в події вбачаються цивільно-правові відносини, в котрих поліція не є компетентним органом. Заявнику рекомендовано звернутися до суду.
У відповідності до особистої медичної книжки ОСОБА_1, позивач пройшов 08.02.2018 медичний огляд у продпункті Комунальної установи «Запорізька міська клінічна лікарня №10». Протипоказання відсутні для виконання обовязків заступника керуючого. Дата наступного медичного огляду 08.02.2019 .
Згідно з медичною картою огляду особи для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоровя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посада заступник керуючого пройшов медичний огляд у Запорізькій міській клінічній лікарні №10. Згідно з картою до праці придатний з 12.02.2018.
14.05.2018 року ТОВ «ТРАШ» прийнято наказ за № 34/МТ11 к «Про переведення працівника на легшу роботу», у звязку із неможливістю виконання у подальшому працівником Товариства заступником керуючого магазином Адміністрації Магазину №11 Товариства, розташованого в м. Запоріжжя по вул. Дудикіна, 28, ОСОБА_1 своєї роботи відповідно до медичного висновку про умови та характер праці внаслідок трудового каліцтва. Наказом вирішено:
«1. ОСОБА_1, заступника керуючого магазином Адміністрації Магазину №11 Товариства, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28, перевести за його згодою продавцем продовольчих товарів, торгового відділу, магазину №11 Товариства, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28, з 14 травня 2018 року, із збереженням попереднього середнього заробітку протягом двох тижнів з дня переведення. В подальшому оплату праці здійснювати з окладом згідно із штатним розписом…».
З довідки за результатами розгляду звернення громадянина від 14.05.2018 ДОП СДОП відділу превенції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 14.05.2018 здійснив виклик поліції за адресою магазину «ТРАШ» по вул. Дудикіна, 28. В ході проведення перевірки, за вказаною адресою, здійснено виїзд нарядом поліції, де з заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить прийняти заходи до інспектору кадрів ТОВ «ТРАШ» ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які відсторонили заявника від займаної посади. В ході проведення перевірки було встановлено, що в події вбачаються цивільно-правові та трудові відносини, а дані типи відносин вирішуються виключно у судовому порядку, у звязку з чим заявникові рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.
В матеріалах справи також наявна письмова консультація від 14.05.2018 завідуючого відділенням травматології Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_5, згідно якої хворий ОСОБА_1 може приступити до праці, до виконання своїх службових обовязків.
Із наказом № 34/МТ11 к від 14.05.2018, позивач ознайомлений 15.05.2018, але позивач не погодився, оскільки згідно з рішенням МСЕК позивач може займати посаду заступника керуючого.
29.05.2018 ТОВ «ТРАШ» прийнято наказ за № 35/МТ11 к «Про переведення працівника на легшу роботу», у звязку із неможливістю виконання у подальшому працівником Товариства заступником керуючого магазином Адміністрації Магазину №11 Товариства, розташованого в м. Запоріжжя по вул. Дудикіна, 28, ОСОБА_1 в повному обсязі своєї роботи відповідно до медичного висновку про умови та характер праці внаслідок трудового каліцтва. Наказом вирішено:
«1. ОСОБА_1, заступника керуючого магазином Адміністрації Магазину №11 Товариства, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28, перевести за його згодою на легшу роботу на посаді заступника керуючого магазином №11 Товариства, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28, з 29.05.2018 по 01.01.2019, із збереженням попереднього заробітку. Оплату здійснювати з окладом згідно із штатним розписом.
2. У відповідності до медичних висновків про умови та характер праці затвердити індивідуальну посадову інструкцію заступника керуючого магазином Адміністрації Магазину №11 Товариства, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28 (Додаток №1 до цього Наказу) та ознайомити ОСОБА_1 із посадовою інструкцією.
3. За результатами чергового переогляду МСЕК у випадку внесення змін до рекомендацій переглянути умови праці ОСОБА_1
4. Старшому інспектору з кадрів: ознайомити ОСОБА_1 з цим наказом та додатком до нього посадовою інструкцією заступника керуючого магазином, визначити його робоче місце та обсяг робіт, а також організувати проведення з ним інструктажів з охорони праці та пожежної безпеки…».
Суд звертає увагу, що із даним наказом не ознайомлена навіть старший інспектор з кадрів ТОВ «ТРАШ» ОСОБА_9
Факт відмови від переведення на легшу роботу засвідчено відповідним актом від 29.05.2018, який підписано керуючим магазином ОСОБА_12, старшим інспектором з кадрів ОСОБА_9, охоронником ОСОБА_13
У матеріалах справи міститься доповідна записка керуючого магазином Адміністрації Магазаину «ТРАШ» №11 м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28 ОСОБА_12, наступного змісту: «… На виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда №19 від 07.12.2017, відповідно до медичного висновку про умови та характер праці внаслідок трудового каліцтва для ОСОБА_1 були створені умови легкої роботи, а саме наказом №34/МТ11к від 14.05.2018 було запропоновано переведення на посаду продавця продовольчих товарів торгового відділу Магазину №11 з полегшеними посадовими обовязками. … ОСОБА_1 з наказом ознайомився та від переведення відмовився, зазначивши про бажання залишитись на посаді заступника керуючого… З огляду на позицію ОСОБА_1, 29.05.2018 року йому запропоновано переведення на легшу роботу на посаді заступника керуючого магазином із збереженням попереднього заробітку, що оформлено наказом №35/МТ11к від 29.05.2018 року та індивідуальною тимчасовою посадовою інструкцією. Заступник керуючого магазином ОСОБА_1 з наказом ознайомився та від переведення відмовився, зазначивши про невідповідність окладу… Враховуючи, що ОСОБА_1 двічі відмовився від переведення на легшу роботу та відсутність вакансій, за якими умови праці відповідають індивідуальній програмі реабілітації інваліда та медичним рекомендаціям, повідомляю про необхідність звільнення ОСОБА_1 з посади … у звязку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, п.2 ст.40 КЗпП України».
29.05.2018 наказом ТОВ «ТРАШ» № 36/МТ11 к «Про припинення трудового договору», ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керуючого магазину, відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, у звязку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя. Підставою зазначено: доповідна записка керуючого магазином, адміністрація, ОСОБА_12 від 29.05.2018, копія довідки МСЕК серія АВ № 1006011 від 06.12.2017.
Факт відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом про припинення трудового договору №36/МТ11 к та отримання трудової книжки засвідчено відповідними актами від 29.05.2018, які підписані керуючим магазином ОСОБА_12, менеджером торговельного залу ОСОБА_14, охоронником ОСОБА_13
29.05.2018 ТОВ «ТРАШ» направлені на адреси позивача повідомлення (вих. №363-УРС-01.01/06, №364-УРС-01.01/06) про звільнення, підстави звільнення та можливість отримання трудової книжки у відділі кадрів. Дані повідомлення вручені 01.06.2018 року.
Так, статтею 40 КЗпП України визначено випадки розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.
Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок … стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи…
Звільнення з підстав, зазначених у пункті 2 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).
Частиною 3 статті 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV передбачено, що необхідність переведення потерпілого на іншу роботу, її тривалість та характер установлюються ЛКК або МСЕК.
Суд звертає увагу, що представником відповідача, разом із відзивом на позов, до матеріалів справи надано лист-відповідь голови травматологічної МСЕК ОСОБА_15, (на запит відповідача від 16.01.2018) щодо звільнення ОСОБА_1 від виконання обовязків, зокрема безпосереднього обслуговування покупців, прийому товарів. Всупереч рекомендаціям лікаря, представниками відповідача запропоновано 14.05.2018 позивачу посаду продавця продовольчих товарів.
Підсумовуючи зазначене вище, суд вважає, що згідно довідки АВ № 1006011, особистої медичної книжки позивача, медичної картки та консультації завідуючого відділенням відсутні протипоказання для виконання службових обовязків заступника керуючого магазином, переведення позивача згідно лікарняних документів, на легшу роботу не вимагається.
Крім того, згідно довідки травматичної МСЕК від 03.01.2019, наданої позивачем та долученої до матеріалів справи в ході судового засідання від 18.01.2019, ОСОБА_1 за результатами огляду не визнаний інвалідом.
З огляду на викладене вище,суд приходить до висновку про незаконність звільнення позивача з займаної посади з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, а отже наказ № 36/МТ11 к від 29.05.2018 підлягає скасуванню як незаконний й позивача слід поновити на роботі з дати звільнення, тобто з 29.05.2018.
Згідно ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш, як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.
Правовим наслідком поновлення на роботі, відповідно до приписів ст. 235 КЗпП України має бути його поновлення на попередній посаді із стягненням на його користь з відповідача середнього заробітку, обрахованого за період з часу звільнення до ухвалення судового рішення.
Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, зі змінами та доповненнями (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Згідно за п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 зі змінами, сума, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути сплачені за середнім заробітком.
Отже, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача, а саме: за період з 30.05.2018 (наступний день після останнього робочого дня 29.05.2018, так як день звільнення з роботи збігається з останнім днем роботи) по 20.06.2018, як зазначено в позові та просить того позивач.
Згідно розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток відбувається за останні 12 місяців, в усіх інших випадках за останні 2 календарних місяці, що передують звільненню.
Встановлено, що позивач 25.01.2017 отримав виробничу травму, не працював. Тобто період роботи витікає з 17.11.2016 по 25.01.2017. В подальшому позивач перебував на лікарняному, тобто не працював, за ним зберігався середній заробіток. Отже для розрахунку необхідно брати виплати за грудень 2016 року та січень 2017 року.
Згідно довідок про доходи від 20.04.2017 № 000025/ТР за грудень 2016 р. нарахована заробітна плата у розмірі 9 954 гривень 65 копійок, за січень 2017 року 13 073 гривні 68 копійок.
Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку наданий позивачем, суд покладає в основу судового рішення, згідно якого середній заробіток, який підлягає стягненню з відповідача складає 14 314,74 грн.
Відповідно до ст.ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК України).
Стосовно відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заявлена моральна шкода у розмірі 100 000,00 грн. позивачем не обґрунтована.
На підставі ст. 237-1 КЗпП України та ст. 23 ЦК України, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру порушених прав у задоволенні стягнення моральної шкоди слід відмовити.
Судом неодноразово роз'яснювалось сторонам положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши та з'ясувавши всі суттєві обставини справи та оцінюючи усі наявні докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, співставивши їх з нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Також, з відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (по 704,80 грн. за вимогу немайнового та вимогу майнового характеру).
Керуючись вимогами ст.ст.10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Траш» про визнання незаконним та скасування наказу від 29.05.2018 року про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на посаді заступника керуючого магазином № 11 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, 28.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника керуючого магазином № 11 ТОВ «ТРАШ» та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» (; місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 1) судовий збір у розмірі 1 409,60 (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 коп.) грн. в доход держави.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 18 січня 2019 року. Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2019 року.

Суддя І.П. Соболєва