ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/3446/18

провадження № 22-ц/4809/1036/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

при секретарі Демешко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Драного В.В. від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 жовтня 2008 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів доходів та заробітної плати, починаючи з 05.08.2008 року щомісячно і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2011 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема з 25.01.2013 року в розмірі ј частини заробітку (доходу).

Також вказує, що загальний розмір стягуваних з нього аліментів становить Ѕ частину його заробітку (доходу), що перевищує встановлену законом частку на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, або на одну дитину у розмірі 1/6 частини.

Зазначив, що разом з ним проживає його непрацездатна мати - ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію незначного розміру.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2008 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 18.06.2007 року /т. 1 а.с. 10/.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2008 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 05.08.2008 року, щомісячно і до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 1 а.с.9/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 /т. 1 а.с. 131-133/.

Відповідно довідки про доходи від 06.12.2018 року № 2620, ОСОБА_1 працює на підприємстві ТОВ «ЕКО» інспектором з безпеки та його заробітна плата з 27.06.2018 по 30.11.2018 року склала 19517,19 грн. /т.1 а.с. 160/.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, врахував вказані норми матеріального права, правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки розмір аліментів, які стягуються на двох неповнолітніх дітей позивача становить 43 %, що не перевищує встановлений законом загальний розмір відрахувань із заробітної плати позивача встановлений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального стану, погіршення здоров`я після винесення судових рішень про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було.

Доводи скарги та зміст оскарженого судового рішення не дає підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.08.2019 року.

Головуючий:

Судді: