Провадження № 22-ц/811/989/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,

ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника Інспекції ДАБК

Папрецького І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та Львівської міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2018 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_6 про зобов`язання до вчинення дій та позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану,

ВСТАНОВИЛА:

27.08.2012 голова Львівської міської ради Садовий А.І. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_6 про зобов`язання до вчинення дій, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самочинно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог покликався на те, що ухвалою Львівської міської ради від 30.06.2011 № 657 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,368 га за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку від 30.03.2012р. серія ЯК № 841385).

Зі звернення гр. ОСОБА_6 . Львівській міській раді стало відомо про ведення власниками будинку АДРЕСА_1 реконструкції будинку шляхом добудови.

Згідно з ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у чітко встановленому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Із змісту вказаної норми вбачається, що першочерговими діями, які дають підстави власнику земельної ділянки проектувати будівництво, є отримання вихідних даних.

Статтею 31 даного Закону встановлено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обов`язком фізичної або юридичної особи, що планує будівництво подати до виконавчого органу міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки для одержання вихідних даних на проектування будівництва.

Пунктами 3,4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 продубльовано обов`язок забудовника звернутися до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у його власності або користуванні та одержати вихідні дані для проектування об`єкта будівництва.

Основними складовими вихідних даних при цьому згідно Закону є містобудівні умови та обмеження та завдання на проектування, що визначають обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень та властивостей об`єкта містобудування, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складаються з урахуванням містобудівних умов та обмежень, технічних умов.

Однак, у Львівській міській раді не зафіксовано звернень власників будинку на АДРЕСА_1 щодо отримання вихідних даних на будівництво.

Пунктом 1 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після направлення ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із листа інспекції ДАБК у Львівській області від 08.08.2012 №7/13-6-4314, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 подано до інспекції повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Серед поданих документів зокрема містився ескізний проект реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , розроблений ФОП ОСОБА_7 . Відповідно до вимог ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», що діяв на момент розроблення проекту, ескізний проект є першою стадією проектування і не є підставою для виконання будівельних робіт.

Окрім того, у листі зазначається, що ескізний проект містить недоліки, зокрема стосовно вимог ч.7 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування». Проектом передбачено влаштування легконесучої перегородки впритул до стінки будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого закривається віконний проріз у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 даного будинку, проект розроблено без урахування законних інтересів власника суміжної земельної ділянки та будівлі.

Наслідком допущених порушень при реконструкції будинку на АДРЕСА_1 стало винесення 31.07.2012 та 07.08.2012 посадовою особою інспекції припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та негайного зупинення виконання будівельних робіт. Однак, добровільно забудовниками вимог припису не виконано, будівельні роботи із реконструкції продовжуються.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України об`єкти, що зведені без належного проекту будівництва або із порушенням будівельних норм і правил вважаються самочинним будівництвом.

Львівська міська рада відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами України. Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права власності на землю, що є комунальною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад у сфері будівництва віднесено видачу забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій.

До початку розгляду справи по суті, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану, в якому просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 0,0368 га, кадастровий № :06:003:0176) до попереднього стану зобов`язавши ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самовільно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 , демонтувати тимчасові будівельно-монтажні та інші конструкції, створені на забезпечення вищезазначеної реконструкції, а також вивезти будівельне сміття і будівельні матеріали (а.с.107-112 т.1).

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивувала тим, що ухвалою Львівської міської ради від 30.06.2011 № 657 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0368 га за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку від 30.03.2012 року серії ЯК № 841385).

У 2012 році відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розпочато реконструкцію будинку АДРЕСА_1 з добудовою із приблокуванням (влаштуванням впритул) легконесучої перегородки до стіни будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого закривається віконний проріз у приміщенні кухні у квартирі АДРЕСА_4 .

Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 16.07.2012 № 34839172, ОСОБА_6 , виступає співвласником (на праві спільної сумісної власності) квартири АДРЕСА_4 . Відтак, будівництво, яке ведеться відповідачами, неминуче впливає на права та охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до абз. 2, 3, 7 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Як вбачається з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об`єктів архітектури, зобов`язані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови.

Положеннями п. 3.13. ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17.04.1992 № 44 (в подальшому - ДБН 360- 92) визначено, що відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм (розділ 10), протипожежних вимог (додаток 3.1).

П. 10.30. ДБН 360-92 визначено, що розміщення та орієнтація житлових і громадських будинків (за винятком дитячих дошкільних установ, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів) повинні забезпечувати тривалість інсоляції житлових приміщень, визначених нормами, і територій не менше 2,5 год, за день на період з 22 березня по 22 вересня.

Як слідує з додатку 3.1. до ДБН 360-92 відстань між житловими будинками за протипожежними вимогами повинна становити не менше 6 метрів.

Аналогічні вищенаведеним величини допустимих відстаней між будинками слідують і з Роз`яснення Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 03.04.2006 «Стосовно допустимих відстаней між сусідніми будинками».

Крім того вказує, що відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватися з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП ІІ-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 15.05.2006 № 168 «Про затвердження ДБН В.2.5-28-2006 «Природне та штучне освітлення» визначено, що з введенням в дію ДБН В.2.5-28-2006 «Природне та штучне освітлення» (01.10.2006) СНиП ІІ-4-79 «Естественное и искусственное освещение» слід вважати такими, що втратили чинність на території України.

Таким чином, норми освітленості житлових приміщень станом на даний час визначаються ДБН В.2.5-28-2006 «Природне та штучне освітлення» (надалі - ДБН В.2.5- 28-2006).

Згідно з п. 1.2. ДБН В.2.5-28-2006 вимоги до освітлення приміщень житлових, громадських і адміністративно-побутових споруд (КПО, нормована освітленість, циліндрична освітленість, показники дискомфорту і коефіцієнт пульсації освітленості) слід приймати за таблицею 2 з урахуванням вимог 4.22 і 4.23. Нормовані показники для основних приміщень громадських, житлових і допоміжних споруд наведені в додатку К.

Як вбачається з таблиці 2, норма природного освітлення (коефіцієнт природної освітленості) приймається: 1) при верхньому або верхньому і боковому освітленні: КПО, ен >= 2,0%, 2) при боковому освітленні: КПО, ен >= 0,5%.

П. 3.4. ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», затверджених Державним комітетом України з будівництва та архітектури від 18.05.2005 № 80, визначено, що природне освітлення повинні мати житлові кімнати, кухні, неканалізовані вбиральні, вхідні тамбури до будинків, сходові клітки і загальні коридори у житлових будинках коридорного типу, а також приміщення громадського призначення в гуртожитках і житлових будинках для осіб похилого віку і сімей з інвалідами. Відношення площі світлових прорізів житлових кімнат і кухонь до площі підлоги цих приміщень повинно бути в межах від 1:5,5 до 1:8.

Відповідно до Технічного паспорта від 22.08.2011 на приватизовану квартиру АДРЕСА_4 , згадана квартира знаходиться на першому поверсі та складається з коридору (приміщення № 1), житлових кімнат (приміщення № 2 та №3), кухні (приміщення № 4), вбиральні (приміщення № 5), коридору (приміщення № 6) та ванни (приміщення № 7). Окрім того зазначає, що кухня (приміщення № 4) обладнана єдиним вікном (без відмітки про самовільне встановлення). Також, як убачається з довідки ОКП ЛОР «ETI та ЕО» від 11.07.2012 № 3/15500, в приміщенні кухні віконний отвір був наявний ще станом на 25 квітня 1979 року.

Відтак, внаслідок здійснення самовільної реконструкції будинку АДРЕСА_1 з приблокуванням до будинку АДРЕСА_2 з огляду на недотримання норм інсоляції й освітлення окремих приміщень квартири АДРЕСА_4 , а також протипожежних вимог має місце порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

В окресленому контексті факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача стверджується і листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2012 № 7/13-6-4770.

Також, як убачається з висновку від 11.12.2012 № 6377.12.46.10.41.20/6763, внаслідок здійснення будівельних робіт по влаштуванню прибудови між житловими будинками АДРЕСА_5 порушуються умови збереження норм інсоляції і природної вентиляції приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 , так як кухня буде знаходитись в середині новозбудованого приміщення прибудови.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Як убачається з додатку № 2 до Висновку від 11.12.2012 № 6377.12.46.10.41.20/6763, опорні колони для планованого внаслідок реконструкції з добудовою другого поверху будинку АДРЕСА_1 встановлюються відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 впритул до будинку АДРЕСА_2 та впритул до стіни квартири АДРЕСА_4 . При цьому, фундамент згаданих вище опорних колон виконується таким чином, що його найнижча точка (лінія основи) знаходиться вище рівня підлоги приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 .

Таке улаштування фундаменту матиме наслідком перерозподіл навантажень (йдеться про боковий по відношення до несучої стіни вектор спрямування навантаження) на несучу конструкцію (стіну) будинку АДРЕСА_2 , що не лише загрожує обвалом стіни приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 , а й ставить під загрозу цілісність несучої стіни будинку № АДРЕСА_2 взагалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями п. 3.25. ДБН 360-92 передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Згідно з п. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Як це слідує з п. 3.7.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, до всіх будівель і споруд має бути забезпечений вільний доступ.

Таким чином, відповідачі здійснюючи будівництво, не врахували, що реконструкція з добудовою із приблокуванням обмежує право власності позивачів та інших власників квартир у будинку АДРЕСА_3 на конструктивні елементи останнього шляхом перш за все обмеження доступу до них та створює перешкоди у їх підтриманні в належному та справному стані.

З іншого боку, на час розроблення проекту будівництва діяли ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», затверджені наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 20.01.2004 № 8, у відповідності з п. 2.5.1. котрих для технічно нескладних об`єктів, а також об`єктів з використанням проектів масового та повторного застосування І та II категорій складності проектування здійснюється: в одну стадію - робочий проект (РП); у дві стадії - для об`єктів цивільного призначення - ескізний проект (ЕП), а для об`єктів виробничого призначення - техніко-економічний розрахунок (ТЕР) та для обох - робоча документація (Р).

Відтак, один лише ескізний проект не є підставою для виконання будівельних робіт, а як вбачається з листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2012 № 7/13-6-4770, розроблення робочого проекту відповідачами замовлено не було.

Згідно з п. 10 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (в первісній редакції), склад та зміст проектної документації об`єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Приписами ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦКУ (про правовий режим самочинного будівництва)», самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, будівництво, що здійснюється відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 носить характер самовільного. Враховуючи вищевикладене, для захисту своїх порушених прав вимушена звернутися до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2018 року у задоволенні позовної заяви Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_6 про зобов`язання до вчинення дій, а саме зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самочинно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_4 та привести земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (загальна площа 0,0368 га, кадастровий № :06:003:0176) до попереднього стану зобов`язавши ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самовільно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 , демонтувавши тимчасові будівельно-монтажні та інші конструкції, створені на забезпечення вищезазначеної реконструкції, в також вивезти будівельне сміття і будівельні матеріали відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення оскаржили ОСОБА_6 та Львівська міська рада.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, покликається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки та не взято до уваги доказів, які подавались нею та Львівською міською радою. Також, покликається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, про те, що розроблений ФОП ОСОБА_7 на підставі договору від 30.11.2011 № 30/11-11 та завдання на проектування проект «Реконструкції житлового будинку з прибудовою по АДРЕСА_1 » є робочим проектом. Крім того, звертає увагу суду на те, що ескізний проект (ЕП) «Реконструкція індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови і надбудови мансардного поверху» за своїм змістовим наповненням не відповідає вимогам п. 6.3. ДБН А.2.2-3:2014 у їх системному зв`язку з додатком Г до ДБН А.2.2-3:2014. Таким чином, районний суд дійшов передчасних, необґрунтованих висновків про те, що відповідно до внесених у 2014 році змін в проектну документацію в добудові цокольного поверху враховані побажання мешканців квартири АДРЕСА_4 та не передбачено будівництво стіни в коридорі проїзду (проходу) та гаража, що була б дотичною до стіни будинку АДРЕСА_2 та закривала б існуючі вікна та прорізи в стінах будинку. Покликається і на те, що суд першої інстанції не перевірив факт наявності у відповідачів повідомлення про початок виконання робіт та не звернув уваги на те, що замовник на підставі такого повідомлення має право виконувати будівельні роботи, щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, уваги не звернув, окрім цього зазначає, що в матеріалах справи відсутній будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, судом першої інстанції до спірних правовідносин безпідставно не застосовано норми ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103.

Також, покликається на те, що згідно з п. 1 Переліку об`єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (в редакції до 10.06.2017), на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт здійснюється будівництво індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків на вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. м.

Архітектурні рішення ескізного проекту (ЕП) «Реконструкція індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови і надбудови мансардного поверху», розробленого ЛКП «Архбуднагляд» у грудні 2014 року передбачають спорудження проектованого будинку із загальною площею 302,0 кв.м.

Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню і наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109.

З іншого боку, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не представили в матеріали справи № 1328/10068/12 жодного доказу, котрий би підтверджував факт внесення змін у відповідне зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт (з огляду на зміни в проектній документації та нездійснення авторського нагляду ФОП ОСОБА_7 .

Також зазначає, що віконний проріз (вентиляційна фрамуга) у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_4 уже замуровано внаслідок здійснення самовільної реконструкції з прибудовою житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, просить суд, враховувати і те, що в жодному з примірників розробленого ЛКП «Архбуднагляд» ескізного проекту (ЕП) «Реконструкція індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови і надбудови мансардного поверху», що містяться в справі № 1328/10068/12, немає ані слова про те, що таким проектом вносяться зміни у будь-який інший проект.

За даними БТІ, як уповноваженого суб`єкта, відсутні відомості про самовільність влаштування віконного прорізу у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 . Не підтверджено факт самовільності влаштування даного прорізу й суб`єктами, що здійснюють архітектурно-будівельний контроль.

Судом першої інстанції та всупереч ст. 82 ЦПК України не взято до уваги рішень судів в справах №№ 466/1731/13 та 466/3048/13, учасниками якої були як скаржник, так і відповідачі, де підтверджено відсутність факту самочинного будівництва, перепланування та/або переобладнання квартири АДРЕСА_4 .

Також, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відхилив висновок експертизи від 29.03.2016 №4693.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов Львівської міської ради задовольнити повністю.

Апелянт Львівська міська рада зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права. Покликається, на те, що у Львівській міській раді не має жодних звернень власників будинку на АДРЕСА_1 щодо отримання вихідних даних на будівництво. Натомість була розпочата реконструкція, а також винесення припису інспекцією ДАБК у Львівській області від 31.07.2012р. та 7.08.2012р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та негайного зупинення виконання будівельних робіт. Однак, добровільно вимог припису не виконано. Крім того покликається, на те, що судом не враховано наявність самовільного будівництва, оскільки Відповідачами розроблений лише ескізний проект, який визначає вихідні дані для отримання відповідних дозволів в органах виконавчої влади та державного нагляду; складання архітектурно-планувального завдання і завдання на проектування; отримання технічних умов від міських служб. Один лише ескізний проект не є підставою для виконання будівельних робіт, а як вбачається з листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2012 року № 7/13-6-4770 жодного розроблення робочого проекту не було.

Також, містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками реконструкції індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови надбудови мансардного поверху, розробленого ЛКП «Архбуднагляд» в 2014 році, який складається з пояснювальної записки, містобудівних умов і обмежень земельної ділянки, графічних матеріалів, а також, техніко-економічні показники зазначають, що загальна площа житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 302,0 м2.

Враховуючи п. 24 Переліку об`єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 7.07.2011 року про те, що для проектування об`єктів будівництва садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300,0 м2 з числом надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями і спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок без зміни цільового та функціонального призначення, містобудівні умови та обмеження не видаються, а визначається будівельним паспортом (забудови) земельної ділянки, видачею якою займається спеціально уповноважений орган і видача будівельного паспорта не входить в обов`язки проектної організації.

Оскільки відповідно до розробленого ФОП ОСОБА_8 та ЛКП «Архбуднагляд» площа житлового будинку по АДРЕСА_1 становить 307,1 м2 чинним законодавством передбачено необхідність розроблення проектної документації, а не будівельного паспорта. Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю та судові витрати покласти на відповідачів.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , просили рішення суду залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Папроцький І.М. підтримав апеляційну скаргу Львівської міської ради.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться у їх відсутності.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_6 та представник Львівської міської ради апеляційні скарги, підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скаргах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скаргу Львівської міської ради слід задовольнити, скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом установлено, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 30.06.2011 № 657 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0368 га за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 30.03.2012 серія ЯК № 841385 (т. 1 а.с.50-52).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 29.10.2003 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-738 від 02.07.2002, виданого Самбірською державною нотаріальною конторою та угодою про розподіл спадкового майна належить 1/3 частина будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.62).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 31.03.2009 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності, на підставі договору купівлі-продажу №362 від 12.03.2009 належить 1/15 частина будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.64).

Відповідно до реєстраційного посвідчення №411 від 1989 року, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1/15 частина будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.67).

Вказаний вище житловий будинок АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою межує з житловим будинком АДРЕСА_2 .

19.12.2011 відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в якому зазначено, що АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10 та членам сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Дане свідоцтво видане на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 19.12.2011 за № 2341-Ж-Ш.

Відтак, згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого 16.07.2012 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_4 (т. 1 а.с.113).

Відповідно до положень ст.152 ЖК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Як убачається з технічного паспорта, належний відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності будинок складається з двох житлових кімнат, площею 20,3 м2 та 18,5 м2. У зв`язку з покращенням житлових умов, відповідачі вирішили провести реконструкцію житлового будинку, уклавши 30.11.2011 з фізичною особою - підприємцем архітектором ОСОБА_7 договір на виконання проектно - вишукувальних робіт. Предметом даного договору є проведення проектно - вишукувальних робіт з виготовленням "Проекту реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 . Невід`ємною частиною даного договору є узгоджені сторонами "Завдання на проектування", в розділі "Основні дані і вимоги" якого зазначено, що видом будівництва в даному випадку є реконструкція жилого будинку, яка проводиться господарським способом. В даному "Завданні" також зазначено, що стадійністю проектування - є проведення проектування в одну стадію, а черговість - в одну чергу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

10.05.2012 відповідачами було направлене Інспекції ДАБК у Львівській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку з прибудовою на АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.154-155).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами здійснювалась відповідна реконструкція будинку на власній земельній ділянці, без зміни її цільового призначення, за наявності робочого проекту та зареєстрованого Інспекцією ДАБК у Львівській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку з прибудовою на АДРЕСА_1 , яке надає право на виконання будівельних робіт, чим підтверджується відсутність будь-яких ознак, визначених ст. 376 ЦК України щодо самочинного будівництва.

При цьому, позивачами не доведено, що спірні надбудови та прибудови суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, чи виконані з істотним порушенням будівельних норм і правил, зокрема, з недодержанням архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також, що змінені окремі конструктивні елементи житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Також суд прийшов до висновку про те, що позивачем ОСОБА_6 не надано жодних доказів у підтвердження надання їй дозвільних документів на влаштування вікна у приміщенні кухні.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об`єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до п.24 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (далі Перелік), до такого переліку включено будівництво садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 кв.м з числом надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок без зміни цільового та функціонального призначення, що визначається будівельним паспортом земельної ділянки, крім проектної документації на будівництво групи будинків (два будинки і більше).

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідачами проводилась реконструкція належного їм на праві власності садибного житлового будинку загальною площею після реконструкції 258,7 кв.м в межах відведеної їм земельної ділянки і без зміни її цільового призначення, тому відповідно до вищезазначеного наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 для проектування такої реконструкції містобудівні умови і обмеження не надаються, не обгрунтовані, оскільки п. 24 Переліку поширюється лише на будівництво на підставі будівельного паспорта (забудови) земельної ділянки.

Як установлено судом, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно подано до інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області згідно ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідно до «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що було зареєстроване за № ЛВ1 від 11.05.2012. В повідомленні замовниками зазначено, зокрема, що проект розробив ФОП ОСОБА_7 , категорія складності - 2.

Однак як убачається з матеріалів справи, перевірками, проведеними 31.07.2012 та 07.08.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що ФОП ОСОБА_7 розроблено проект реконструкції житлового будинку з прибудовою на АДРЕСА_1 без урахування інтересів власника суміжної ділянки та будівлі, що оточує місце будівництва, чим порушено абз.7 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», а саме проектом передбачено влаштування легконесучої перегородки впритул до стіни будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого закривається віконний проріз в приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_3 даного будинку.

З листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 08.08.2012 № 7/13-6-1314 вбачається, що у проекті зазначено, що ескізний проект розроблено для отримання відповідних дозволів в органах виконавчої влади та органах державного нагляду, складання архітектурно-планувального завдання, завдання на проектування та отримання технічних умов від комунальних служб району (т.1 а.с.10). Відповідно до вимог ДБН А. 2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», що діяв на час розроблення проекту, ескізний проект є першою стадією при двостадійному проектуванні і не є підставою для виконання будівельних робіт.

Таким чином, замовниками будівництва ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 розпочато реконструкцію індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 без дотримання порядку будівництва, встановленого ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме не отримано у встановленому порядку вихідних даних на проектування (містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також не замовлено розроблення робочого проекту, що є порушенням ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» при розгляді судами справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються ) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» відповідно до вимог ст. 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення акту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 видано приписи відповідно № 124-ш/1, 124-ш/2, 124-ш/3 від 07.08.2012 про зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 до моменту наявності затвердженої проектної документації для будівництва, розробленої відповідно до вихідних даних на проектування у встановленому порядку або наявності будівельного паспорта забудови земельної ділянки (а.с.37-39 т.1). Приписи є чинними.

З матеріалів справи убачається, що на розгляд департаменту містобудування Львівської міської ради надходило звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо надання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з розширенням індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови. Департаментом було відмовлено у підготовці вихідних даних у зв`язку з відсутністю згоди суміжних землекористувачів та співвласників будинковолодіння на АДРЕСА_2 (а.с.54 т.2).

Таким чином, відповідачам не надано містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку № 4693 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 29.03.2016 Львівським НДІСЕ, розроблений ФОП ОСОБА_7 проект «Реконструкція житлового будинку з прибудовою по АДРЕСА_1 » не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва (ДБН, СниП, стандартам, технічним умовам тощо), а саме стадії проектування «робочий проект», а відповідає стадії «ескізний проект», відповідно до вимог Державних будівельних норм України ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва». Обсяг та зміст розробленої проектної документації з реконструкції (з прибудовою) житлового будинку АДРЕСА_1 (зокрема, розроблений ФОП ОСОБА_7 проект «Реконструкція житлового будинку з прибудовою по АДРЕСА_1 , а також розроблений ЛКП «Архбуднагляд» ескізний проект «Реконструкція індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови і надбудови мансардного поверху», що є частиною містобудівного розрахунку 2014 з техніко-економічними показниками реконструкції індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок добудови надбудови мансардного поверху) не є достатнім для виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції (з прибудовою) житлового будинку АДРЕСА_1 . Основним порушенням є те, що на момент проведення огляду експертом розпочатої реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 відсутні відомості про погодження питання блокування будинків № 3 та № 7 за рахунок добудови і закладання віконних прорізів квартири АДРЕСА_3 житлового АДРЕСА_2 . Тому експертом дане питання розглянуто з умовою, що такого погодження як із мешканцями будинку АДРЕСА_2 так із власником цього будинку позивачем Львівською міською радою не було (а.с.131-136 т.2).

Як убачається з висновку № 4693 судової будівельно-технічної експертизи, дослідження проводилось експертом на підставі наданих судом матеріалів, методом огляду квартири АДРЕСА_4 , огляду і обмірів об`ємів фактично виконаних незавершених робіт по реконструкції з розширенням за рахунок прибудови і добудови мансардного поверху житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, безпідставно не взяв до уваги вищезазначений висновок № 4693 судової будівельно-технічної експертизи, складений 29.03.2016, при цьому не конкретизував в чому полягає суперечність висновку експертизи фактичним обставинам справи. Відповідачами, які заперечували, обставини зазначені в експертному дослідженні, не надано належних та достатніх доказів на спростування вказаного висновку, не забезпечено проведення іншого експертного дослідження.

Із наявного в матеріалах справи Звіту за результатами проведення обстеження квартири АДРЕСА_4 прибудови до будинку АДРЕСА_1 , виконаного ФОП ОСОБА_13 за договором від 18.01.2013, вбачається, що фундамент, що знаходиться на земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 зведений без дотримання будівельних норм та правил; порушенням будівельних норм вважається той факт, що у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 фактично буде повністю заблокована і без того недостатня інсоляція приміщення, а також відсутність його провітрювання, оскільки в ньому наявні газові прилади; неприпустимим є те, що фактична висота прибудови до будинку АДРЕСА_1 запроектована вищою, ніж існуюча висота будинку № АДРЕСА_2 на тій же вулиці (а.с.136-151 т.1).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_6 не надано жодних доказів у підтвердження надання їй дозвільних документів на влаштування вікна у приміщенні кухні.

Проте докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_6 самовільного переобладнання квартири, зокрема, щодо самочинного встановлення віконного прорізу у приміщенні кухні у справі відсутні. Самочинність влаштування вікна у приміщенні кухні спростовується матеріалами справи. Так, за даними БТІ відсутні відомості про самовільність влаштування віконного прорізу в приміщенні кухні, віконний отвір в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 відображено ще станом на 25.04.1979 (а.с.78 т.1). Як убачається з акту № 003-ш від 11.03.2015 департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області планування квартири АДРЕСА_4 відповідає технічному паспорту, на момент проведення перевірки ознак виконання будівельних робіт та порушень містобудівного законодавства не виявлено (а.с.57-58 т.2).

Висновком експертизи від 11.12.2012 № 6377.1.46.10.41.20/6763 встановлено факт проведення будівельних робіт по влаштуванню прибудови між житловими будинками АДРЕСА_5 , що порушує умови збереження норм інсоляції і природної вентиляції приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 , де розташовані газові прилади, так як вікно кухні буде знаходитися в середині новозбудованого приміщення прибудови (а.с.118-120 т.1).

Наданий відповідачами висновок експерта № 7-19 від 26.04.2019 підтверджує здійснення блокування з житловим будинком АДРЕСА_2 при проведенні реконструкції з прибудовою житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, внаслідок здійснення самовільної реконструкції будинку АДРЕСА_1 приблокуванням АДРЕСА_2 з огляду на недотримання норм інсоляції окремих приміщень квартири АДРЕСА_4 має місце порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника квартири АДРЕСА_4 .

Положеннями п.3.25. ДБН 360-92 передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.

Відповідно до п.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, технічне обслуговування жилих будинків комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Встановлено, що ділянка, суміжна із належною відповідачам земельною ділянкою, перебуває у комунальній власності АДРЕСА_2 перебуває на балансі АДРЕСА_2 , відтак діями відповідача порушено права територіальної громади м. Львова, тому доводи відповідача про те, що здійснюваною реконструкцією будинку жодні права чи інтереси Львівської міської ради не порушуються не обгрунтовані.

Як убачається з листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2012 № 7/13-6-4770 (а.с.117 т.1), проект ФОП ОСОБА_7 розроблено без урахування законних інтересів власника суміжної ділянки та будівлі, що оточує місце будівництва.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність позивачами, що здійснення самочинної добудови до будинку АДРЕСА_1 , суперечить суспільним інтересам та порушує права інших осіб.

З урахуванням наведеного, рішення суду слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов Львівської міської ради задовольнити, позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самочинно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 .

Що стосується вимог позивача ОСОБА_6 в частині зобов`язання відповідачів демонтувати тимчасові будівельно-монтажні та інші конструкції, створені на забезпечення вищезазначеної реконструкції, а також вивезти будівельне сміття і будівельні матеріали, такі до задоволення не підлягають, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 7 лютого 2018 року скасувати, постановити нове судове рішення.

Позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити, позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково. Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знести самочинно здійснену реконструкцію будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 13.12.2019

Головуючий

Судді