У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 Справа №607/191/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання Т.І. Созанської

за участі представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСББ Калина 2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, -

в с т а н о в и в :

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відкрите провадження у справі за позовом ОСББ Калина 2 до ОСОБА_3 , треті особи відділ з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

В підготовчому судовому засіданні 26.07.2019 року усно проголошеною ухвалою суду прийнято заяву про зміну предмета позовних вимог та одержано позовну заяву в новій редакції з новим складом учасників справи ОСББ Калина 2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції, ОСОБА_5 про визнання недійним договору угоди про пайову участь у фінансуванні будівництва №60 від 18.11.2011 року, укладеного між ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , й визнати незаконним і скасувати свідоцтво №14464734, видане 12.12.2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції про право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення 64 загальною площею 337, 5 кв.м. у підвальному поверсі в будинку АДРЕСА_1 а також свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення № АДРЕСА_2 загальною площею 15, 8 кв.м, №64А загальною площею 110 АДРЕСА_3 1 кв.м, № АДРЕСА_2 Б загальною площею 211, 6 кв.м.

В підготовчому судовому засіданні 26.07.2019 року усно проголошеною ухвалою суду, у зв`язку з припиненням юридичної особи, зі складу третіх осіб виключено реєстраційну службу Тернопільського районного управління юстиції.

Представником позивача того ж дня, 26.07.2019 року зареєстровано через канцелярію суду заяву про забезпечення позову ОСББ Калина 2 просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно підвальні приміщення № АДРЕСА_2 , загальною площею 15, 8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, №64А загальною площею 110, 1 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, №64Б загальною площею 211, 6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252 за адресою будинок АДРЕСА_1

-заборонити вчиняти будь якій дії щодо розпорядження та відчуження нерухомого майна підвальних приміщень №64, загальною площею 15, 8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, №64А загальною площею 110, 1 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, №64Б загальною площею 211, 6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252 за адресою будинок АДРЕСА_1

Вирішуючи питання забезпечення позову суд виходить з наступного.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даний спосіб, позивач обґрунтовує тією обставиною, що відповідач в липні 2018 року на адресу державного реєстратора склав заяву про поділ спірного приміщення 64 загальною площею 337, 5 кв.м. у підвальному поверсі в будинку АДРЕСА_1 , набутого в грудні 2013 року, на три окремі об`єкти нерухомості - нежитлові приміщення №64 загальною площею 15, 8 кв.м, №64А загальною площею 110, 1 кв.м, №64Б загальною площею 211, 6 кв.м. , з наступною реєстрацією за собою права власності.

Такі активні, на думку сторони позивача, дії відповідача свідчать про існування загрози потенційного відчуження ОСОБА_3 приміщення третім особам, що в подальшому утруднить чи зробить неможливими виконання рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, пересвідчитись зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, на відміну від адміністративного судочинства, визначальний принцип цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, тобто у покладанні обов`язку доказування обставин в обґрунтування вимог/заперечень покладається на кожну із сторін процесу

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.

Накладання судом арешту на майно особи чи заборона відчуження належного на праві власності особі певного майна, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Відтак суд наголошує, що диспозиція ст. 149, 150-153 ЦПК України, яка дозволяє суду забезпечити позов шляхом накладання арешту на майно особи та накладання заборони особі вчиняти певні дії, носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача, як особи, котра оспорює право власності відповідача на майно, й самого відповідача, як власника спірного майна, з метою недопущення необґрунтованого втручання в право власності.

Як означено вище ОСББ Калина 2 необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даний спосіб, позивач обґрунтовує тією обставиною, що відповідач в липні 2018 року на адресу державного реєстратора склав заяву про поділ спірного приміщення 64 загальною площею 337, 5 кв.м. у підвальному поверсі в будинку АДРЕСА_1 , набутого в грудні 2013 року, на три окремі об`єкти нерухомості - нежитлові приміщення №64 загальною площею 15, 8 кв.м, №64А загальною площею 110, 1 кв.м, №64Б загальною площею 211, 6 кв.м. , з наступною реєстрацією за собою права власності.

Такі активні, на думку сторони позивача, дії відповідача свідчать про існування загрози потенційного відчуження ОСОБА_3 приміщення третім особам.

Згідно ст. 76 ЦПК України, пояснення сторін не є належними допустимими та достатніми доказами у справі

Поряд з тим із наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності від 24.07.2019 року, вбачається, що заяву про реєстрацію права власності на три об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення № АДРЕСА_2 загальною площею 15, 8 кв.м, №64А загальною площею 110, 1 кв.м, № АДРЕСА_2 Б загальною площею 211, 6 кв.м. по АДРЕСА_1 , відповідачем ОСОБА_3 було подано державному реєстратору в липні 2018 року, тобто за пів року до відкриття провадження у справі, що розглядається.

Окрім цього відповідачем з часу відкриття провадження впродовж лютого березня 2019 року було складено та подано суду перелік письмових заяв і заяву по суту позову (відзив на позов), й ОСОБА_3 отримувалася судова кореспонденція.

(!) А тому можна цілковито стверджувати, що відповідач принаймні уже половину 2019 року була обізнана про оспорювання зі сторони відповідач її права власності на спірні приміщення, й на переконання Суду в разі наявності відповідного бажання впродовж усього цього часу ніщо не перешкоджало ОСОБА_3 здійснити відчуження на користь третіх собі спірні приміщення чи в якийсь інший недобросовісний спосіб припинити за собою реєстрацію права власності на приміщення.

Однак, окрім як інформації про звернення відповідача до реєстратора про реєстрацію права власності внаслідок поділу приміщення в липні 2018 року, тобто ще за пів року до відкриття провадження у цій справі, на підтвердження ризиків утруднення чи неможливості виконання рішення суду в разі, якщо заяву про забезпечення позову не буде задоволено, ОСББ Калина 2 не надало суду жодних належних , допустимих і достатніх доказів існування, як зазначає сам позивач, «активних дій» та недобросовісного наміру ОСОБА_3 вчинити відчуження спірного майна.

Рішення суду, особливо коли йдеться про в захищене конвенційне право, не може грунтуватися на припущеннях.

Заперечення позовних вимог є правом особи, і саме по собі заперечення позову не свідчить про намір особи ухилятися від виконання судового рішення очевидно мають існувати вагомі докази на підтвердження наміру особи ігнорувати та не виконувати остаточне рішення суду.

Видатний німецький правник - Професор у відставці юридичного факультету Університету Ерланґен-Нюрнберґ Р. Циппеліус говорить, що «правосуддя добудовує право шляхом уточнення, доповнення або виправлення помилок закону: воно уточнює закон, визначаючи і опрацьовуючи можливі альтернативи його тлумачення і обирає найвдалішу з них ... Правосуддя доповнює закон, «домірковуючи» його ідеї зокрема за допомогою правила однакового поводження там, де не вистачає того чи іншого правила, тієї чи іншої норми ... Без чіткого і однозначного розмежування з попередніми методом існує відкрита добудова ... така добудова відхиляється від змісту слів закону і виправляє його там, де закон веде до несправедливих або безглуздих результатів»

Саме принцип верховенства права дає можливість суддям судів загальної юрисдикції, приймати рішення з урахуванням загальних принципів права: належної правової процедури, заборони дискримінації, добросовісного ставлення до виконання функцій, розумності, справедливості і т. д., особливо коли йдеться про наявність оціночних понять у нормативно-правовому акті, який підлягає застосуванню.

Правова позиція ЄСПЛ щодо стандарту доказування відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оскільки позивачем ставиться питання про втручання судовим рішенням в основоположне право особи вільно володіти майном, до ухвалення остаточного рішення у справі, для Суду є несправедливим та нерозумним «формальний» підхід для вирішення питання забезпечення позову шляхом задоволення виключно шляхом дослідження чи дотримано позивачем форми заяви про забезпечення позову, без з`ясування дійсних відносин сторін спору (наявності наміру відповідача будь яким чином відчужити належне йому майно, з метою уникнення виконання рішення суду), чого з лише одних пояснень представника позивача, вочевидь бракує для сприйняття судом «поза розумним сумнівом» ризиків утруднення чи неможливості виконання майбутнього судового рішення.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника ОСББ Калина 2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня складання повного тексту , якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк