Постанова

Іменем України

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 752/9055/17

провадження № 61-48767св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - дочірнє підприємство «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications»,

представники відповідача: Крошка Юлія Олегівна, Бронішевська Алла Миколаївна , Нагнічук Оксана Іванівна ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу дочірнього підприємства «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва у складі судді Хоменко О. Л. від 24 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О. від 04 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до дочірнього підприємства «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» (далі - ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 30 жовтня 2015 року вона була призначена на посаду директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications». 13 березня 2017 року на зустрічі з роботодавцем їй було повідомлено про результати проведення додаткового фінансового аудиту та розслідування, згідно яких були виявлені фінансові порушення операційним відділом, у зв`язку із чим її повідомили про звільнення та випроваджено за межі офісного приміщення, відібрано засіб електронної перепустки до приміщення, паролі, ключі доступу до електронної пошти. З 14 по 17 березня 2017 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні в ТОВ «Сітімедальянс», про що в телефонному режимі повідомила свого керівника ОСОБА_6 . 16 та 17 березня 2017 року вона направила телеграми роботодавцю, а 17 березня 2017 року звернулась із заявою до Головного управління держпраці у Київській області щодо здійснення перешкод у виконанні нею своїх робочих обов`язків директора товариства. 29 березня 2017 року в присутності двох свідків було складено акт про не допущення її до офісного приміщення ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications».

06 квітня 2017 року за адресою свого місця проживання вона отримала 4 листи-повідомлення про її звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

10 квітня 2017 року в приміщенні офісної будівлі роботодавця її було ознайомлено з наказом про звільнення № 6-к від 17 березня 2017 року та вручено трудову книжку.

Вважає звільнення незаконним та сфальсифікованим, оскільки вона була відсутня на робочому місці з поважних причин, маючи проблеми із здоров`ям, що підтверджується медичними документами. Крім того, згідно з внутрішнім розпорядком вона могла працювати у віддаленому режимі, проте доступ до електронної робочої пошти позивачу було відключено.

Незаконним звільненням відповідач завдав їй моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних неправомірною поведінкою останнього та порушенням її законних прав. Внаслідок стресової ситуації, що виникла у зв`язку із звільненням, погіршився стан її здоров`я, і вона змушена була проходити лікування, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила скасувати наказ про звільнення № 6-К від 17 березня 2017 року, поновити її на посаді директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3 307 грн.

У подальшому позивач змінила підстави позову та просила визнати звільнення незаконним з підстав порушення умов контракту, умовами якого був передбачений обов'язок відповідача попередити її про звільнення за місяць, чого останній не зробив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Наказ № 6-к від 17 березня 2017 року про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_1 . скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications».

Стягнуто з ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 690 237,36 грн та у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки позивачем доведено поважність причин її відсутності на роботі з 14 по 17 березня 2017 року у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні та перешкоджання відповідачем у доступі позивача до виконання нею обов`язків директора товариства. Крім того, позивач не була попереджена про звільнення не менше, ніж за один місяць, як це передбачено умовами контракту, та будь-яких пояснень щодо причин її відсутності на робочому місці відповідачем від неї не було отримано.

Установивши факт незаконного звільнення позивача, суд визнав обґрунтованими похідні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем норм трудового законодавства при звільненні позивача за пунктом 4 частиною першою статті 40 КЗпП України відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з`ясували всіх фактичних обставин справи; не врахували, що факт відсутності позивача на роботі з 14 по 28 березня 2017 року підтверджується доповідними записками та актами засвідчення факту відсутності на робочому місці від 14, 15, 16, 17 березня 2017 року, табелем обліку використання робочого часу на підприємстві відповідача за березень 2017 року, довідкою ТОВ «Нот», яке здійснює охорону офісу підприємства відповідача, поясненням свідків. Інформації чи документів, які б підтверджували причину такої відсутності позивач не надала, а сам факт відсутності на роботі з 14 по 28 березня 2017 року остання не заперечувала. Висновки суду про примусове виведення та не допуск позивача на робоче місце є безпідставними та не підтверджені будь-якими доказами. Позивач не повідомила керівництво підприємства про відсутність на роботі через хворобу, лікарняний лист в бухгалтерію не надала. Той факт, що ОСОБА_7 була призначена в.о. директора товариства з 14 березня 2017 року не свідчить про незаконність звільнення позивача, оскільки за відсутності останньої на робочому місці та з метою запобігання призупинення робочого процесу в.о. директора була призначена інша особа. Заподіяння позивачу моральної шкоди жодними доказами не підтверджено.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

Представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на правильність висновку суду про незаконність звільнення позивача за пунктом 4 частиною першою статті 40 КЗпП України, безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 752/9055/17 з Голосіївського районного суду м. Києва. Клопотання ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року задоволено частково. Зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення касаційного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 30 жовтня 2015 року між компанією «Provid Advertising Limited» та ОСОБА_1 було укладено трудовий контракт, на підставі якого позивача призначено на посаду директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», про що було видано наказ від 30 жовтня 2015 року № 19-к.

13 березня 2017 року відбулася робоча зустріч з керівництвом ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» з приводу результатів проведеної внутрішньої перевірки діяльності ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» за 2014-2016 роки, на якій позивачу було повідомлено про її звільнення через виявлені фінансові порушення, допущені начальником підпорядкованого їй відділу.

Згідно з довідкою ТОВ «СітіМедАльянс» від 17 березня 2017 року в період з 14 по 17 березня 2017 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: симпато-адреналовий криз, соматоформна вегетативна дисфункція, синусова тахікардія.

16 березня 2017 року позивач направила телеграму на ім`я представника засновника ОСОБА_8 щодо надання пояснень з приводу примусового виведення її з робочого місця 13 березня 2017 року та не допуску до виконання робочих обов`язків директора підприємства.

17 березня 2017 року позивач звернулась до Головного управління Держпраці у Київській області із заявою про порушення трудових прав.

18 березня 2017 року позивач повторно звернулась з листом до представника засновника ОСОБА_8 .

Згідно наказу № 6-к від 17 березня 2017 року позивача звільнено з посади директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» з 14 березня 2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

30 березня 2017 року відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача грошові кошти в сумі 39 352,79 грн, що включають в себе заробітну плату за березень 2017 року та компенсацію за невикористані дні відпустки.

Позивач зазначала, що її звільнення є незаконним, оскільки причини відсутності її на робочому місці є поважними, а саме, хвороба та перешкоджання відповідачем її доступу до виконання обов`язків директора товариства.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частиною першою статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Наказом № 6-к від 17 березня 2017 року позивача звільнено з посади директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» з 14 березня 2017 року на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Установлено, що поважними причинами відсутності позивача на роботі був не допуск її до виконання робочих обов`язків директора підприємства та території офісного приміщення ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», та хвороба позивача, що підтверджується довідкою ТОВ «СітіМедАльянс» від 17 березня 2017 року, листами до Головного управління держпраці у Київській області про порушення її трудових прав, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, відсутність позивача на роботі була обумовлена поважними причинами, що було доведено останньою та не спростовано відповідачем.

Оскільки прогул передбачає винну поведінку працівника, яка відповідачем не була доведена в суді, то висновки судів попередніх інстанцій про незаконність звільнення позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України є правильними.

Відповідно до статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Законним та обґрунтованим є і висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав, передбачених статтею 235 КЗпП України, для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також підстав, передбачених статтею 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, розмір якої в сумі 5 000 грн, відповідає вимогам розумності і справедливості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції, були предметом дослідження у судах із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2018 року було зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року в частині, що не підлягає негайному виконанню.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун