Справа № 444/865/19 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/2424/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М., суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частки від його доходу, щомісячно, починаючи з 01.09.2018 року і до закінчення навчання або досягнення дочкою двадцяти трьох років, залежно від того, яка із зазначених обставин настане першою.

В судовому засіданні сторона позивача заявила про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Гривни Т.Б. в розмірі 5000 грн., долучивши договір про надання правової допомоги №384 від 13.05.2019 року, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанцію №105 від 05.04.2019 року про одержання адвокатом від позивача грошових коштів у сумі 5000 грн. за ведення цивільної справи (а.с.17-20).

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року позов задоволено частково.

Присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 у користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 04.04.2019 року і до закінчення навчання, а саме: до червня 2022 року, або до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

У позовній вимозі позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати в цій частині і ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що при вирішенні даного питання суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, як докази надання правничої допомоги адвокатом Гривнею Т.Б. , договір про надання правової допомоги та квитанцію про оплату послуг адвоката від 05.04.2019 року в розмірі 5000 грн.

Зазначає, що суд не досліджував належність та допустимість наданих позивачем і наведених вище доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та не врахував, що окрім цих доказів, факт надання адвокатом правничої допомоги підтверджується й тим, що адвокат Гривна Т.Б. безпосередньо брала участь у всіх судових засіданнях у даній справі, як представник позивача, та складала позовну заяву.

Сторона відповідача ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що суд правильно відмовив у відшкодуванні позивачу витрат на правничу допомогу, оскільки всупереч вимогам ст.137 ЦПК України, позивачем документально не підтверджено понесення таких витрат і обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Відповідно до ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.12.2019 року, є дата складення повного судового рішення - 10.12.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено (імперативна норма), що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Наслідком невиконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України - є відмова суду у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.2 ст.134 ЦПК).

У частині третій цієї статті зазначено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Отже, процесуальний закон зобов`язує сторону подати попередній розрахунок судових витрат, розмір яких остаточно визначається судом при вирішенні справи.

Такого попереднього розрахунку позивач не подала. Більше того, у позовній заяві позивач повідомила суд, що в неї відсутні судові витрати, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи те, що в укладеному між позивачем та адвокатом Гривнею Т.Б. договорі про надання правової допомоги відсутні положення, які б визначали вартість послуг адвоката, а також у зв`язку з невиконанням позивачем названих вище вимог процесуального закону щодо надання суду попереднього розрахунку судових витрат та подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також не заявлення позивачем в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України про подання відповідних доказів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу адвоката, про які вона просить.

При цьому, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає зміні, оскільки, дійшовши правильного висновку про відмову у відшкодуванні позивачу витрат на правничу допомогу, суд неправильно виклав свій висновок у абзаці четвертому резолютивної частини рішення, зазначивши його як відмову у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, так як вимога сторони про відшкодування (компенсацію) понесених нею витрат на правничу допомогу не є позовною вимогою, а відноситься до судових витрат і вирішується судом в порядку статті 141 ЦПК України за наявності для цього визначених процесуальним законом підстав.

Частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; розподіл судових витрат, тощо.

Отже, з правового аналізу наведеної вище норми слідує, що у випадку відмови у відшкодуванні стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесених нею судових витрат за рахунок іншої сторони, підстав для обов`язку суду зазначати про це в резолютивній частині рішення - немає.

Суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону не врахував, а тому рішення суду в оскаржуваній частині необхідно змінити, виключивши абзац четвертий з резолютивної частини рішення.

В решті підстав для зміни чи скасування рішення в оскаржуваній його частині немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року змінити, виключивши абзац четвертий з резолютивної частини рішення.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.