Справа № 505/95/19
Пр. №2-з/505/3/2019
У Х В А Л А

"30" січня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ», про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 15.01.2019 року до суду із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та уточнивши вимоги позову, просить визнати відомості поширені відповідачами у телевізійній програмі «Один за всіх» в ефірі телеканалу «СТБ» за 02 грудня 2018 року, а саме щодо викрадення ним дитини ОСОБА_4 та нанесення побоїв ОСОБА_2 такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію; стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду у розмірі по 100000,00 грн. з кожної.

28.01.2019 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження житлового приміщення за адресою: вул. Бочковича, 90а, м. Подільськ, Одеська область, приміщення 10, та земельної ділянки за адресою: Одеська область, Подільський район, с/рада Липецька. Свою вимогу мотивував тим, що для уникнення сплати грошових коштів у випадку задоволення позову, відповідач може здійснити відчуження нерухомого майна, що призведе до неможливості виконати ймовірне рішення суду у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, в пункті 3 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, допускається лише за позовами майнового характеру.

Позивач дійсно заявляє вимогу про стягнення із відповідачів на його користь 200000,00 грн. в якості компенсації за завдану моральну (немайнову) шкоду, але це вимога є похідною, тобто, повністю залежить від вирішення основної вимоги про визнання відомостей поширених відповідачами такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію,яка не є вимогою майнового характеру і остаточне визначення розміру відшкодування моральної шкоди, якщо буде задоволена основна вимога, ще залежить від того, яким чином ще суд оцінить цю шкоду, а не тільки позивач.

В пунктах 6 і 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими і в ухвалі про забезпечення позову суд має навести мотиви, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Позивач не конкретизував причин, з яких, на його думку, можливе судове рішення на його користь може бути виконано виключно за рахунок реалізації житлового будинку і земельної ділянки, які належать на праві приватної власності відповідачу, а не за рахунок будь-яких інших доходів останньої.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані на підставі яких можливо було б переконатись у тому, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову дійсно є співмірним із заявленими позовними вимогами та не призведене до невиправданих обмежень прав відповідача у користуванні та розпорядженні своєю власністю, навіть у випадку задоволення заявленого позову у повному обсязі.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. ст. 149-154, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Судд я - ОСОБА_5