Справа № 346/5923/19
Провадження № 2-з/346/41/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду м. Коломия Івано-Франківської області Веселов В.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, -

в с т а н о в и в:

10 грудня 2019 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якому просив накласти арешт на:

-Земельну ділянку: кадастровий номер : :20:002:0194, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності приватна, площа земельної ділянки 0,0615 га., місце розташування , АДРЕСА_1 ;

- Земельну ділянку: кадастровий номер : :20:002:0195, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності приватна, площа земельної ділянки 0,0385 га., місце розташування , АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовував тим, що 2.10.2019 року заявник придбав на підставі договору купівлі продажу від 02.10.2019 року квартиру АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1316. Власниками іншої частини будинку , а саме кв. АДРЕСА_3 являються відповідачі по справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . На підставі рішення Коломийської міської ради № 280 від 31 жовтня 2006 року відповідачем по справі ОСОБА_2 , було отримано державний акт на праві власності на земельну ділянку серія ЯД № 840855 від 06 березня 2007 року яку передану в спільні сумісну власність без визначення розміру часток відповідачам по справі. Оскільки не визначено розміру часток, відповідно ОСОБА_5 не зміг укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки з відповідачкою ОСОБА_6 . Відповідачами по справі було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виконав яку 16.11.2019 року «Експерт Центр Прикарпаття» Никифорук ОСОБА_7 . Внаслідок чого земельна ділянка, кадастровий помер: :20:002:0046 була розділена на дві земельні ділянки, кадастровий номер: :20:002:0194 та кадастровий помер: :20:002:0195 та були зареєстровані міськрайошшм управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано- Франківській області 29.11.2019 року, що підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-019 та витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ- 019.

Заявник ОСОБА_1 вважає, що вжиття заходів забезпечення позову зумовлене необхідністю уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення.

Учасники справи, в силу ч. 1 ст. 153 ЦПК України, про дату, час та місце судового засідання щодо розгляду заяви про забезпечення позову, не повідомлялись. Необхідності у виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для дачі прояснень, у суду не виникало.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти будь-які дії.

Разом з тим, приписами ч. 2ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від22грудня 2006року №9«Про практикузастосування судамицивільного процесуальногозаконодавства прирозгляді справпро забезпеченняпозову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Заявник, подаючи заяву про забезпечення позову, не представив будь-яких доказів щодо існування обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з цих підстав. Зокрема, до заяви не долучено будь-якого доказу, що відповідач має намір відчужити майно, як і будь-яких інших доказів, що вказують на імовірність зникнення чи пошкодження майна до вирішення спору.

За таких обставин, оскільки заявником не надано доказів, підтверджуючих наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову по цій цивільній справі, виходячи з змісту вимог поданого клопотання, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р.,ст. 151-153, 260,261,354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 149-150 ЦПК України.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Веселов В. М.