Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2019 Справа №607/3714/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

представника позивача - відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , Тернопільська міська рада до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач із 14 листопада 1992 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , який, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2008 року, розірвано. У даному шлюбі народилося двоє дітей: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що до розірвання шлюбу вони разом із відповідачкою ОСОБА_5 не проживали, не вели спільного господарства, оскільки остання проживала в с. Оришківці Гусятинського району Тернопільської області. В подальшому, ОСОБА_3 створив нову сім`ю, у якій народилося двоє дітей: донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані та проживають разом із ним у спірному житлі, теперішня дружина ОСОБА_4 проживає без реєстрації. ОСОБА_3 є наймачем даного житла. Його колишня дружина ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживала, а донька ОСОБА_2 тимчасово там проживала на час навчання у школі в м.Тернополі, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надавали. У квартирі відсутні їх особисті речі, спірним житлом вони не цікавляться. ОСОБА_5 житлом забезпечена, оскільки є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій вона постійно проживала і проживає до цього часу. ОСОБА_2 є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 , має всі умови для проживання. Реєстрація ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за даною адресою зумовлює для ОСОБА_3 додаткові матеріальні затрати, а тому вважає, що слід визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , у якому просить вселити її у квартиру АДРЕСА_4 та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні спірною квартирою. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що до вересня 2009 року ОСОБА_2 постійно і безперервно проживала у АДРЕСА_5 , оскільки навчалася у Тернопільській загальноосвітній школі №11. Після закінчення школи, ОСОБА_2 навчалася у Львівському Національному Університеті імені Івана Франка за спеціальністю міжнародні відносини, який закінчила 30 червня 2017 року. За період навчання і по лютий 2018 року ОСОБА_2 проживала у спірній квартирі у вихідні чи святкові дні, вільні від навчання час. Останній раз вона була у даній квартирі в лютому 2018 року, після чого ОСОБА_3 змінив замок у вхідних дверях квартири. 13.04.2018 р. ОСОБА_2 в черговий раз намагалася зайти в квартиру. Незважаючи на неодноразові звернення до ОСОБА_3 та до органів поліції, ОСОБА_3 продовжує перешкоджати ОСОБА_2 користуватися спірним житловим приміщенням та її сестрі ОСОБА_6 та матері ОСОБА_5 Квартира АДРЕСА_3 про яку зазначає у своїй позовній заяві ОСОБА_3 придбана ОСОБА_9 , яка є її бабою та дана квартира не придатна для проживання.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні первинні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнає та проти їх задоволення заперечує, подав суду відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що 0 02 листопада 2000 року він проживає в квартирі АДРЕСА_1 є наймачем квартири, а його колишня дружина ОСОБА_5 разом із дочками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 постійно проживали в мселі Оришківці. З січня 2008 року по 20 червня 2009 року його дочка ОСОБА_2 навчалася в ЗОШ №11 в м.Тернополі у восьмому та дев`ятому класах, з вересня 2009 року навчалась в Чортківському педагогічному училищі, у липня 2011 року вступила в Львівський національний університет ім..І.Франка, де навчалась на стаціонарі та проживала у місті Львові.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає що первинні позовні вимоги підлягають до задоволення, у задовленні зустрічного позову слід відмовити. Подала суду письмові пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не вселялися у квартиру АДРЕСА_1 та в ній не проживали. Їх особистого майна в квартирі немає, реєстрація місця проживання носить формальний характер. Неодноразові прохання ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 знятись з реєстрації, залишилися без реагування. Це є перешкодою для реалізації прав ОСОБА_3 щодо користування та розпорядження належним йому майном. Так, виходячи із кількості зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, розраховується вартість житлово-комунальних послуг. Це покладає на ОСОБА_3 та їхню сім`ю додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, позбавляє права отримати житлову субсидію. Також реєстрація ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у спірній квартирі обмежує права малолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 періодично з`являлась у квартирі, але не з метою постійного проживання, оскільки забезпечена власним житлом.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні первинні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, проти їх задоволення заперечила, подала суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що вона до вересня 2009 року постійно та безперервно проживала у АДРЕСА_5 . В подальшому вступила до Львівського Національного університету ім..І.Франка де навчалась до 30 червня 2017 року. Під час навчання по лютий 2018 року вона проживала у спірній квартирі у вільний від навчання час. Останній раз у спірній квартирі була у лютому 2018 році, після чого не могла зайти у неї у зв`язку із зміною замків у вхідних дверях ОСОБА_3 . Незважаючи на неодноразові звернення до ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди, останній продовжує її не впускати у спірне житло, що підтверджується викликом органів поліції 13.04.2018 року. ОСОБА_2 запевнила суд, що має намір проживати у вказаному житлі, оскільки у неї на даний час відсутнє місце проживання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи, відзиву на первісний позов, а також письмових пояснень у якості третьої особи по зустрічному позову не подавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача по зустрічному позову ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, письмових пояснень щодо позову не подавала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по первинному позову - Тернопільської міської ради в судове засідання е з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Письмових пояснень щодо позову не подавав.

23 травня 2018 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2008 року).

У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №786 від 22 серпня 2000 року вирішено погодитись з пропозицією комісії з житлових питань про надання квартир громадянам міста згідно поданих документів та даних про житлові умови сімей та задоволено клопотання адміністрації Тернопільського міського відділу управління МВС України в Тернопільській області зареєструвати в якості гуртожитку квартиру АДРЕСА_1 в яку поселення проводити за рішенням адміністрації установи. Начальнику ЖЕК ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» укласти договір найму на вищевказане приміщення.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №51 від 23.01.2008 p. задоволено клопотання Тернопільського міського відділу управління МВС України в Тернопільській області про виключення із списків гуртожитків та надання статусу житлового приміщення квартирі АДРЕСА_1 та видачі ордера ОСОБА_3 на склад сім`ї 4 особи ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 )

Відповідно до довідки №646 від 03.03.2018 р., виданої ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», у квартирі за адресою АДРЕСА_5 , зареєстровані із 02.11.2000 року ОСОБА_3 , з 15.11.2006 року - колишня дружина ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_2 . Крім цього, у вказаному житлі зареєстровані діти ОСОБА_2 від іншого шлюбу - ОСОБА_8 - з 17.03.2016 року, ОСОБА_7 з 06.01.2011 року Тип власності квартири - державна.

Як вбачається із акту обстеження житлових умов від 03 березня 2018 р., складеного комісією ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджено поясненнями сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_11

24 липня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_19 ».

У даному шлюбі народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 15.12.2010 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції) та донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 18.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції).

Як вбачається із акту №53 від 19.04.2018 року, складеного комісією ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», ОСОБА_4 проживає у квартирі по АДРЕСА_5 без реєстрації.

Згідно Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №96274786 від 05.09.2017 р. , ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 248,1 кв.м., житловою 170,5 кв.м. та магазин, за даною адресою, загальною площею 338,6 кв.м.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №114389833 від 18.02.2018 р., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира по АДРЕСА_6 загальною площею 77,1 кв.м., житловою - 44,9 кв.м.

Як вбачається рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2008 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, у ньому зазначено, що «… ОСОБА_2 пояснила, що із січня 2008 року вона проживає з батьком в м. Тернополі, оскільки відвідує там школу. В п`ятницю та на канікули вона повертається додому в с. Оришківці, до матері, яка повністю її утримує, дає кошти, готує їжу та передає в Тернопіль…».

ОСОБА_2 навчалась у Тернопільській ЗОШ І-ІІІ ступенів №11 Тернопілської міської ради Тернопільської області (Свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_4), яку закінчила у 2009 році. На час навчання постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки №337 від 03.05.2018 року, виданої Чотківським гуманітарно-педагогічним коледжем ім.. О.Барвінського, ОСОБА_2 навчалася на денній формі навчання за спеціальністю «Початкова освіта» із 01.09.2009 року. 01.09.2011 року була відрахована із складу студентів училища у зв`язку із вступом до ВНЗ.

В подальшому, ОСОБА_2 навчалась у Львівському Національному університеті ім..І.Франка, який закінчила 30 червня 2017 року.

Згідно довідки №46/ВКЗ-804 від 23.04.2018 року ОСОБА_6 навчається на 2-му курсі Національної академії внутрішніх справ на денній формі навчання, за державним замовленням, ступеня вищої освіти бакалавра. Термін навчання із 28.07.2016 р. по 30.06.2020 рік.

13 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулась в органи Національної поліції із заявою щодо чинення їй перешкод у користуванні спірним житлом - квартирою АДРЕСА_1 з боку її батька ОСОБА_3 , котрий не впустив її до помешкання за місцем реєстрації.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_3 та проживає у квартирі АДРЕСА_7 . Зазначила, що ОСОБА_3 проживає у спірному житлі з 2003 року. ОСОБА_2 проживала у зазначеній квартирі коли навчалась у школі до 2009 року, а колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не проживає у зазначеному житлі близько десяти років.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_23 суду пояснили, що ОСОБА_5 не проживає у спірному житлі тривалий час. Крім цього, ОСОБА_2 проживала постійно у спірному житлі до 2009 року, оскільки навчалась у школі, пізніше під час навчання в університеті приїзджала зі Львова та проводила вихідні дні у вільний час від навчання. В 2018 році, коли ОСОБА_2 приїхала до спірного житла у вхідних дверях були поміняні замки. Зазначили, що особисті речі ОСОБА_2 зберігаються у зазначеному житлі, але остання не має доступу до нього.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що неодноразово бувала у спірній квартирі, у якій проживала ОСОБА_2 та перестала проживати там у зв`язку із не допуском ОСОБА_3 до вказаного житла.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.47 Конституції України, кожен має право на житло.

Відповідно із частинами четвертою, п`ятою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно вимог ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Відповідно до положення ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК УРСР).

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що ОСОБА_5 без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_5 , оскільки тривалий час не користується нею, заяв у ТзОВ «Коменерго-Тернопіль» про її тимчасову відсутність та збереження за нею права користування спірним житлом - не подавала. ОСОБА_5 відсутня за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, що підтверджено наведеними та дослідженими судом доказами, а саме поясненнями свідків та складеними актом обстеження від 03.03.2018 року, а її відсутність не пов`язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , Тернопільська міська рада до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, слід задовольнити частково та визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . Щодо вимог ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування зазначеним житлом, суд вважає, що його вимоги у цій частині не підлягають до задоволення, оскільки із наведених судом доказів, які були досліджені у судовому засіданні встановлено, що остання постійно проживала у вказаному житлі до 2009 року, в подальшому час від часу приїзджала та користувалась ним під час навчання у Львівському Національному університеті ім..І.Франка, була у ньому тимчасово відсутня у зв`язку із навчанням у зазначеному навчальному закладі. Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 чинились перешкоди у користуванні зазначеним житлом з боку ОСОБА_3 , який змінив замки у вхідних дверях даної квартири, у зв`язку із чим вона у квітні 2018 році не мала до неї доступу, відтак змушена була звертатись до органів Національної поліції, що підтверджено її заявою від 13.04.2018 року. Також, суд відкидає твердження представника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 має у власності інше житло, а тому не може претендувати на проживання у спірному житлі, оскільки зазначена обставина не може слугувати підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування спірним житлом. При цьому суд зазначає, що житло, яким володіє ОСОБА_2 на даний час не придатне для проживання у зв`язку із відсутністю відповідних санітарних та побутових умов у ньому та вона у ньому не проживає.

Також, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою, слід задовольнити та усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її у дану квартиру, а також зобов`язання ОСОБА_3 не вчинити перешкод останній у користуванні вказаною квартирою. При цьому суд вважає доведеним ОСОБА_2 чинення таких перешкод із боку ОСОБА_3 , відтак порушення останнім її права на користування зазначеним житлом, яке підлягає поновленню.

На підставі ст..141 ЦПК України, суд розподіляє між сторонами судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, та вважає, що слід стягнути із ОСОБА_5 у користь ОСОБА_3 судовий збір, у розмірі 352 грн. 40 коп. та з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , Тернопільська міська рада до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 у користь ОСОБА_3 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Позов ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою, задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення її у дану квартиру, а також зобов`язати ОСОБА_3 не вчинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні вказаною квартирою.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан