Справа № 636/2984/17
26 листопада 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Караулової О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ( далі -ПАТ КБ) «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між позивачем та ОСОБА_1 16 вересня 2012 року відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. з розрахунку365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору про надання банківських послуг. Зазначав, що щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору про надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням та ініціативою банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 договору надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
Позивач посилається на те, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 вказаного договору у разі невиконання зобов`язань з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову.
Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання грошового зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за кредитом та судовий збір в сумі 1600 грн., сплачений за подання позовної заяви.
Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимогст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав.
У зв`язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 16 вересня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.1 ст. 636 та ч.2 ст. 642 ЦК України був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору про надання банківських послуг.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно п. 1.1.7.11 договору він діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той же строк.
Пунктом 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі й овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення договору.
Згідно п. 2.1.1.3.3 договору про надання банківських послуг відповідач доручив банку здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також відповідно до п.2.1.1.12.9 договору списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.
Матеріали справи свідчать про те, що банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 договору у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. договору на суму 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https:// privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором ОСОБА_1 періодично здійснював погашення заборгованості до 04.09.2016 року.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.І ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Суд не може повністю погодитись з такими розрахунками, виходячи з наступного.
Відповідно до п. п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ОСОБА_1 надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням та ініціативою банку, і банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком згідно з п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається,що клієнт приймає нові умови.
Оцінюючи наявність підстав для підвищення банком процентної ставки за кредитом, суд керується як п. п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг,так і правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374 цс17, сторонами якої були ПАТ КБ «Приватбанк» та позичальник.
Так, Верховним Судом України в цих правових позиціях було зазначено, що у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України банком не надано до суду належних та допустимих доказів належного повідомлення відповідача про зміну ( збільшення )розміру процентної ставки за користування кредитом, зокрема вручення відповідного листа відповідачу під розписку.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо недоведення банком факту дотримання процедури повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки, та, як наслідок до висновку про безпідставне збільшення банком процентної ставки та розміру процентів, що підлягають стягненню.
Враховуючи наведене, суд стягує проценти за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 10 серпня 2017року, виходячи із процентної ставки 30 % річних, яка діяла станом на час укладення договору та за якою згідно розрахунку заборгованості банк нараховував проценти з 16 вересня 2012 року по 01 вересня 2014року.
Період часу з з 01 вересня 2014 року по 10 серпня 2017року включає в себе 952 дня. Таким чином, проценти за вказаний період дорівнюють 1892 грн.25 коп. (2385,19 грн. Х 952дня Х 30 % / 360).
Враховуючи наведене, колегія суддів стягує з відповідача на користь банку заборгованість за процентами в розмірі 1892 грн.25 коп.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 цього Кодексу).
Суд не погоджується з нарахованими позивачем штрафами, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судами першої інстанції під час нового розгляду справи.
За таких обставин, підстави для стягнення з боржника на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. фіксованої частини та 567,92 грн. - процентної складової, відсутні.
З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з наступного: 2385,19 грн. тіло кредиту; 1892,25 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4764,74 грн. заборгованість за пенею, а всього 9042,18 грн.
Будь-яких заяв про застосування до виниклих правовідносин наслідків спливу позовної давності відповідачем не заявлено.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1164,27 грн., стягуючи їх з відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повне рішення складено 04 грудня 2019 року.
Головуючий суддя: І.В. Карімов