31 липня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Красновського В.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку зареєстровані відповідачі, які не є членами сім`ї позивача, а були зареєстровані попереднім власником квартири. Відповідачі у зазначеному житловому будинку не проживають. Позивач зазначає, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку перешкоджає у реалізації ним прав власності як нового власника, також останній змушений нести додаткові витрати на комунальні послуги за осіб, які не мають права користування його житлом, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки за місцем реєстрації відповідача, яка повернулася за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 29.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Що також підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №154801 від 29.09.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації №5049505 від 13.10.2004 року.
Згідно довідки №112 від 01.09.2018 року голови ОСН Корабельного району кварталу №21 ОСОБА_5 з 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають та не з`являються.
Згідно акту №119 обстеження житлово-побутових умов від 02.09.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають та їх особистих речей в наявності не має.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив факт відсутності відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в житловому будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 та їх особистих речей.
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача ОСОБА_1 та останній не надавав згоди на користуватися належним йому на праві власності житловим будинком.
Отже, право користування членів сім`ї власника житлового будинку кореспондується та є похідним від права власності на будинок попереднього власника.
Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 29.09.2004 року право власності ОСОБА_7 припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самого власника, а й, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та виникло у ОСОБА_1 , який в свою чергу не надавав згоди на користування жилим приміщенням будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів пропорційно на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень, а саме: по 352,40 гривень з кожного.
Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути пропорційно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІН: НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень, а саме: по 352,40 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 01.08.2019 року.
Суддя: С.І.Майдан