Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Римській Я.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько її чоловіка - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Спадкоємицею за законом після смерті останнього, крім її чоловіка, ОСОБА_3 , є також дочка померлого - відповідачка по справі. Оскільки ОСОБА_3 був громадянином Російської Федерації та вони разом проживали на території Російської Федерації, останній подав заяву до відповідної нотаріальної контори про прийняття спадщини, вказавши дату смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку йому повідомили близькі родичі. Указана заява була направлена до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Після подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як виявилося пізніше, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтво про смерть ОСОБА_5 містять розбіжності у даті його смерті та в написанні по-батькові останнього українською мовою, а саме по-батькові зазначено « ОСОБА_6 », що є перешкодою в оформленні нею спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частину відповідного майна спадкодавця її представником було направлено до зазначеної нотаріальної контори відповідну заяву. У видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності в свідоцтві про смерть ОСОБА_5 та у витязі, а саме відрізняються по-батькові померлого та дата його смерті. Крім того, наголошує, що нотаріусом в усній формі повідомлено, що на спадкове майно померлого ОСОБА_5 , а саме на домоволодіння оформлено та отримано спадщину його дочкою - відповідачкою по справі. Вважає, що відповідачкою усупереч вимогам чинного законодавства та у зв`язку з неправомірними діями державного нотаріуса успадковано частку нерухомого майна позивачки, у зв`язку з чим просить встановити факт того, що особа ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , «по-батькові» якого було перекладено нотаріусом з російської мови « ОСОБА_7 » на українську мову, як « ОСОБА_6 », та дата смерті якого помилково зазначена спадкоємцем - ІНФОРМАЦІЯ_1, являються однією і тією ж особою; скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане та оформлене державним нотаріусом Зайцевою О.А. на ім`я відповідачки; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачки та чоловіка позивачки - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка, яка здійснювала догляд за батьком і поховала його за власний рахунок, повідомила про смерть батька свого брата ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідачка в межах встановленого законом шестимісячного строку звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, на підставі чого 21 листопада 2017 року було заведено спадкову справу № 647/2017 та 01 червня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на указане домоволодіння. Разом з тим, отримавши копію позовної заяви і ознайомившись з її змістом, відповідачці стало відомо про звернення 08 липня 2017 року її брата ОСОБА_3 до нотаріальної контори за місцем свого проживання в м. Гатчина , Ленінградської області, Російської Федерації, із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. 01 серпня 2017 року указана заява ОСОБА_3 була отримана Черкаською державною нотаріальною конторою за вхідним № 963/02-14. У тексті заяви було вказано, що спадкодавцем є ОСОБА_5 , а дата смерті була зазначена, як ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі заяви, відповідно до її змісту, 01 серпня 2017 року було заведено спадкову справу № 423/2017. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - помер. Звертає увагу, що указана спадкова справа за заявою ОСОБА_3 була заведена Черкаською державною нотаріальною конторою вже після смерті останнього. Наголошує, що до 21 листопада 2018 року до Черкаської державної нотаріальної контори ніяких інших документів, заяв, скарг тощо, не надходило. Зазначає, що відповідно до п. 2.2, 2.5 п. 2 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, після проведення перевірки про наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру у нотаріуса не було підстав для долучення заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (за даними наведеними в заяві від 01 серпня 2017 року) до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про смерть), про що листом від 30 листопада 2018 року за № 2989/02-14 було повідомлено представника позивача. На його думку, дії нотаріуса були здійснені з дотриманням всіх норм чинного законодавства, відповідно у судовому порядку такі нотаріальні дії ніким оскаржені не були. Вважає, що оскільки позивачка може бути лише спадкоємцем майна свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 , а останній свідоцтва про право на спадщину за законом з об`єктивних причин не отримав і частину домоволодіння батька у власність не набув, тому і позивачка такого права після смерті чоловіка не набула. Просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідачки, в якій він зазначив, що за результатами розгляду скарги позивачки, Міністерством юстиції України з`ясовано, що 15 лютого 2019 року в Черкаській районній державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини за законом заведено спадкову справу № 92/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Таким чином, на його думку, доводи відповідачки про незвернення позивачки до нотаріальної контори щодо отримання спадщини після померлого чоловіка - не відповідають дійсності, оскільки така заява була подана. Наголошує, що тим самим спростовуються доводи відповідачки щодо незвернення ОСОБА_3 стосовно отримання спадщини та оскарження дій відповідного нотаріуса, як самим заявником так і його представниками, оскільки ОСОБА_3 заяву про отримання спадщини після його померлого батька подав ще до своєї смерті, у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто після подання відповідної заяви до Черкаської державної нотаріальної контори останній вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 , являвся громадянином Російської Федерації і відповідну заяву подавав на російській мові, а нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Зайцевою O.A. було здійснено неправильний переклад по-батькові померлого та не перевірено дані заявника у Державному реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження дитини, де чітко видно, що спадкоємець являється сином спадкодавця. Також наголошує, що з метою досудового врегулювання спору позивачкою, як через нього, так і особисто, надсилалися ряд заяв та скарг, як до відповідної нотаріальної контори, так і до ГТУЮ у Черкаській області та Міністерства юстиції України щодо неправомірності дій державного нотаріуса Зайцевої O.A. А тому, вважає, що ОСОБА_3 вступив у спадщину після померлого його батька ОСОБА_5 , але свідоцтво про право на спадщину отримати не зміг внаслідок своєї смерті, у зв`язку з чим частина відповідної спадщина померлого ОСОБА_5 переходить до дружини його сина - позивачки по справі, як спадкоємиці після померлого чоловіка ОСОБА_3 Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 в Російській Федерації. ІНФОРМАЦІЯ_1 вони дізналися, що помер батько її чоловіка - ОСОБА_5 Їм повідомили, що це трапилося саме ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на виклик приїхала швидка допомога. Однак факт смерті, як виявилося пізніше, зафіксовано було ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому чоловіку позивачки та самій позивачці було відомо неправильну дату смерті. Чоловік позивачки звернувся до нотаріуса в Російській Федерації з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Після чого нотаріус переслав документи в Україну. Нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори неправильно переклав по-батькові померлого з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », а також взяв за основу неправильну дату смерті, яка була вказана чоловіком позивачки. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки помер. Після виявлення неправильного зазначення по-батькові та дати смерті батька її чоловіка, позивачка написала заяву до нотаріуса про виявлені в реєстрі недоліки, а саме, що дата смерті останнього і по-батькові згідно з витягом зі Спадкового реєстру неправильно зазначені, яку 21 листопада 2018 року направила нотаріусу. Нотаріус прийняла заяву і запропонувала написати заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину, що згодом було зроблено. Однак, було отримано відмову, оскільки є зазначені розбіжності. Надалі, з їх боку було звернення із заявою про внесення змін до реєстру у справу, відкриту за заявою з помилками. Однак, відповідь на таку заяву не отримали, а натомість було запропоновано нотаріусом написати заяву про видачу свідоцтва у справі, де зазначені правильні дати. Указує, що у заяві про прийняття спадщини, поданій чоловіком позивачки на території Російської Федерації зазначалося, що є ще один спадкоємець - його сестра, відповідачка по справі. Однак, не зважаючи на цей факт, нотаріус родичів не встановлювала. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що до 21 листопада 2018 року ніхто у справі прийняття спадщини після смерті батька чоловіка позивачки не звертався. Оскільки дата смерті була вказана неправильно, тому підстав для долучення заяви чоловіка позивачки до спадкової справи після смерті його батька не було. Звертає увагу, що позивачка не оскаржувала дій нотаріуса по неправильному перекладу по-батькові померлого ОСОБА_5 . Тому вважає, що в силу різних помилок, як у даті смерті, так і по-батькові ОСОБА_5 та не оскарженні дій нотаріуса у судовому порядку, позивачка, як дружина ОСОБА_3 не набуває цих прав після смерті свого чоловіка, який не став спадкоємцем після смерті свого батька. Вважає, що син не прийняв спадщину, оскільки через неправильне зазначення дати смерті та по-батькові заяву про прийняття спадщини подав стосовно іншої особи, яка померла, а не після смерті свого батька.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько чоловіка позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 березня 2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 7726о КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 02 січня 2019 року, відповідно до якої указане домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з пояснень у судовому засіданні учасників процесу та з матеріалів справи, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є: його син - ОСОБА_3 , який був чоловіком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 липня 2017 року, та проживав разом з нею на території Російської Федерації, та дочка - ОСОБА_4 , яка є відповідачкою по справі.

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 08 липня 2017 року поданої до нотаріальної контори в м. Гатчина, Ленінградської області, Російської Федерації, останнім було поставлено до відома нотаріуса про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька - ОСОБА_5 . Спадкоємцями було зазначено сина - ОСОБА_3 , (заявника), та доньку - ОСОБА_4 , відповідачку по справі.

16 листопада 2017 року відповідачкою було подано заяву до Черкаської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу № 49946086 від 21 листопада 2017 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі 21 листопада 2017 року в Черкаській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 61591885 відносно спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 червня 2018 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачка успадкувала після смерті ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом № 48614371 від 01 серпня 2017 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі 01 серпня 2017 року в Черкаській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 61021162 відносно спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31 липня 2017 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті чоловіка позивачка 24 січня 2018 року подала заяву до нотаріальної контори в м. Гатчина, Ленінградської області, Російської Федерації про прийняття спадщини.

Діти позивачки та померлого ОСОБА_3 24 січня 2018 року подали заяву до нотаріальної контори в м. Гатчина, Ленінградської області, Російської Федерації про відмову від прийняття спадщини.

Отже, позивачка, є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка.

Згідно з витягом № 51089418 від 28 лютого 2018 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі 15 лютого 2018 року в Черкаській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 62080100 відносно спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пояснювальної записки позивачки від 23 липня 2018 року, про смерть ОСОБА_5 родичи повідомили її та її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 години. У той же день ними були відправлені кошти для допомоги в похованні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_1 . Датою смерті ОСОБА_5 було офіційно зафіксовано ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на момент подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 родичи про цей факт не повідомили, у зв`язку з чим була зазначена дата, коли їм стало відомо про смерть - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із заяви представника позивачки до Черкаської районної державної нотаріальної контори від 21 листопада 2018 року у ході дослідження ним витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5 було встановлено розбіжності у даті смерті спадкодавця та його по-батькові. Було з`ясовано, що датою смерті ОСОБА_5 необхідно вважати ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто датою офіційно встановленою працівниками швидкої медичної допомоги та яка вказана у свідоцтві про смерть спадкодавця. ОСОБА_3 скеровував свою заяву до відповідної нотаріальної контори про прийняття спадщини та вказав дату смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку сповістили йому його родичі. Крім того, зазначив, що по-батькові спадкодавця необхідно вважати « ОСОБА_7 », а не « ОСОБА_6 ».

27 листопада 2018 року представником позивачки було подано заяву до Черкаської районної державної нотаріальної контори щодо надання роз`яснень стосовно можливості оформлення спадщини позивачкою після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ним було з`ясовано, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 було вже видано без врахування заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснення нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. № 2989/02-14 від 30 листопада 2018 року щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, заява, що надійшла від ОСОБА_3 щодо прийняття спадщини після померлого « ІНФОРМАЦІЯ_1 моего отца ОСОБА_5 » була отримана Черкаською районною державною нотаріальною конторою 01 серпня 2017 року вх. № 963/02-14 та на її підставі було заведено спадкову справу № 423/2017 від 01 серпня 2017 року, згідно п.2.1, 2.2 п. 2 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та вказано дату смерті спадкодавця згідно вказаної заяви. Згідно п. 2.2, 2.5 п. 2 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, після проведення перевірки про наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру у нотаріуса не було підстав для долучення заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , (що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за даними наведеними в заяві від 01 серпня 2017 року) до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про смерть).

14 березня 2019 року позивачкою було скеровано скаргу на дії державного нотаріуса на ім`я начальника ГТУЮ у Черкаській області Свіренюка О.О., в якій вона пояснила причину виниклої помилки у зазначенні дати смерті ОСОБА_5 та вказала на неправильний переклад нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори по-батькові ОСОБА_5 , у зв`язку з чим її представником було направлено до даної контори відповідну заяву про здійснення виправлення даних у витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Крім того, 14 березня 2019 року позивачкою було скеровано звернення міністру юстиції України ОСОБА_10 щодо позбавлення її можливості прийняти спадщину після померлих чоловіка і свекра.

За результатами розгляду звернення Міністерством юстиції України з`ясовано, що в провадженні Черкаської районної державної нотаріальної зберігається спадкова справа №423/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , заведена на підставі заяви ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і не встиг оформити свої спадкові права, та спадкова справа № 647/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , заведена на підставі заяви ОСОБА_4 , яка оформила свої спадкові права. Зазначено, що в межах компетенції, визначеної Положенням про Міністерство юстиції України, останнє не має повноважень щодо надання оцінки діям нотаріусів при вчиненні нотаріальних дій. Наголошено, що питання щодо неправомірності дій нотаріуса та визнання нотаріальних дій недійсними можуть бути вирішені лише в судовому порядку.

Тобто, до 21 листопада 2018 року, понад один рік з дня смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з боку позивачки, її представника ніяких дій щодо з`ясування обставин, стадій провадження стосовно прийняття спадщини вчинено не було.

Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачкою було надано до суду роз`яснення нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. № 2989/02-14 від 30 листопада 2018 року щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, у судовому порядку нотаріальні дії, які позивачка вважає незаконними, нею та її представником оскаржені не були, про що підтвердив у судовому засіданні представник позивачки.

Позивачка є спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до заведення 01 серпня 2017 року у Черкаській районній державній нотаріальній конторі спадкової справи за його заявою, поданою із зазначенням відмінних даних щодо дати смерті та «по-батькові» його батька ОСОБА_5 від заяви поданої відповідачкою після смерті їх батька. Ніяких інших заяв, скарг тощо до нотаріальної контори у встановлений законом строк подано не було. Будь-яких законних підстав для долучення його заяви до спадкової справи, заведеної за заявою його сестри -відповідачки по справі, у нотаріуса не було.

У судовому порядку нотаріальні дії ніким оскаржені не були.

Отже, свідоцтво про право на спадщину за законом син померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_3 з об`єктивних причин не отримав, тобто частину домоволодіння після смерті батька у власність не набув. А тому, й позивачка, як дружина ОСОБА_3 не набуває цих прав після смерті свого чоловіка, який не став спадкоємцем після смерті свого батька.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування свідоцтва про право на спадщину, виданого на ім`я відповідачки та визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Що стосується позовної вимоги щодо встановлення факту того, що особа ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , «по-батькові» якого було перекладено нотаріусом з російської мови « ОСОБА_7 » на українську мову, як « ОСОБА_6 », та дата смерті якого помилково зазначена спадкоємцем - ІНФОРМАЦІЯ_1, являються однією ж і тією особою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з тим, у п. 12 указаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що судами не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по-батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

А тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної позовної вимоги.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 263, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області безпосередньо, або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Войськовицьким відділенням міліції Гатчинського району Ленінградської області 20 травня 2004 року;

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІК НОМЕР_5 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черкаська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Хрещатик, 255, м. Черкаси., .

Суддя: Л. Б. Соколишина