ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1341/17 Номер провадження 22-ц/814/195/19Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

секретар Григоришина М.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області, ухвалене 12 жовтня 2018 року в приміщенні суду в м. Горішні Плавні у складі судді Крикливого В.В.

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати незаконним наказ № 606к від 26 липня 2018 року про його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на посаді електрогазозварника 4 розряду ливарно-механічного цеху ПрАТ «ПГЗК» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що з 13 жовтня 2015 року він працював на ПрАТ «ПГЗК». Протягом 20-21 липня 2017 року йому було оголошено 4 догани, які він вважає безпідставними та надуманими.

Вказував, що 26 липня 2017 року його було звільнено із займаної посади у зв'язку із систематичним невиконанням обов'язків, покладених на нього трудовим договором (п. 3 ст. 30 КЗпП України). Вважає своє звільнення незаконним, оскільки будь-яких дисциплінарних проступків не вчиняв.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 жовтня 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про незаконність його звільнення.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду доказів, які свідчать про безпідставність накладення на нього дисциплінарних стягнень.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, наказом (розпорядженням) № 436к від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_2 прийнято на посаду електрогазозварника 5 розряду колони № 5 з утримання внутрішньокар'єрних доріг гірничотранспортного цеху ПрАТ «ПГЗК» (т.1 а.с. 66). Наказом (розпорядженням) № 570к від 17.05.2017 року ОСОБА_2 було переведено на посаду електрогазозварника відділення металоконструкцій ливарно-механічного цеху дільниці «Блок ремонтних майстерень» ПрАТ «ПГЗК» (т.1 а.с. 68).

Наказом № 28 від 14.07.2017 року «Про застосування дисциплінарного стягнення та депреміювання» по Ливарно-механічному цеху ПрАТ «ПГЗК» ОСОБА_2 оголошено догану, зарезервована наказом № 25 від 30.06.2017 року виробнича премія за червень 2017 року не виплачена (т.1 а.с. 73). З наказом ОСОБА_2 ознайомлений 17.07.2017 року, що підтверджується його підписом на наказі.

Наказом № 30 від 20.07.2017 року ОСОБА_2 оголошено догану, виробнича премія в липні 2017 року зменшена на 50 % за порушення п.п. 3.1 (а,г,д,з), п.п.5.3 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК», та п.п. 4.8., 4.10 Інструкції з охорони праці для електрогазозварника № 39.06-17, що виразилося в недотриманні 05.07.2017 року дисципліни праці, в невиконанні вимог нормативних актів з охорони праці, а саме: невикористання всього робочого часу для продуктивної праці, відсутності на робочому місці без письмової згоди свого безпосереднього керівника, в залишенні робочого місця по закінченню робочого дня без розпису в книзі нарядів, неутриманні свого робочого місця в чистоті та порядку (т.1 а.с. 84).

Наказом № 31 від 20.07.2017 року ОСОБА_2 оголошено догану за порушення 05.07.2017 року вимог п.п. 3.1 (а,г,д) «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК» та п.п. 1.9.1, 1.9.4 Інструкції з охорони праці для електрогазозварника № 39.06-17, що виразилося в недотриманні дисципліни праці, в невикористанні вимог нормативних актів з охорони праці, недотриманні правил особистої безпеки, а саме: знаходження в зоні роботи вантажно-підіймальних машин без спецодягу, а саме: без куртки та каски (т.1 а.с.108).

Наказом № 32 від 21.07.2017 року за порушення 10.07.2017 року вимог п.п. 3.1 (а,б), п.п. 5.3 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК», що виразилося в недотриманні дисципліни праці, а саме: невикористанні всього робочого часу для продуктивної праці, невиконанні роботи відповідно до наряду, відсутності на робочому місці без отримання письмової згоди свого безпосереднього керівника ОСОБА_2 оголошено догану (т.1 а.с.112).

Наказом № 33 від 21.07.2017 року за порушення 07.07.2017 року вимог п.п. 3.1 (а,г,д,з), п.п. 5.2, 5.3 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК», що виразилося в недотриманні дисципліни праці, в невиконанні вимог нормативних актів з охорони праці, а саме: невикористанні всього робочого часу для продуктивної праці, відсутності на робочому місці без отримання письмової згоди свого безпосереднього керівника, залишенні робочого місця по закінченню робочого дня без розпису в книзі нарядів, неутриманні свого робочого місця в чистоті та порядку, та на підставі п.п.7.1, 7.2 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК» електрогазозварнику ОСОБА_2 оголошено догану (т.1 а.с.121).

Відповідно до акту від 21 липня 2017 року, доповідної записки майстра по ремонту обладнання ОСОБА_3 від 21 липня 2017 року, запису в книзі нарядів за 21 липня 2017 року, ОСОБА_2 отримав наряд на проведення робіт по наплавленню барабанів у кількості 1 шт., про що поставив підпис у книзі нарядів. Станом на кінець зміни наряд по наплавленню барабанів виконано не було, а робоче місце не прибрано. Такими діями ОСОБА_2 допустив порушення п.п. 3.1 (а, б) «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК» та п. 4.8 Інструкції з охорони праці для електрогазозварювальника № 39.06-17, з якою він був ознайомлений 29 травня 2017 року.

У зв'язку із цим 24.07.2017 року в.о. директора з управління персоналом та побутом Перовський В.І. звернувся до профспілкового комітету ВАТ «Полтавський ГЗК» з приводу надання згоди на звільнення ОСОБА_2 за систематичне порушення трудової дисципліни (т.1 а.с. 230).

Звернення було розглянуто на засіданні профспілкового комітету 25.07.2017 року в присутності ОСОБА_2 та було прийнято рішення про надання згоди на звільнення останнього (т.1 а.с. 233).

Наказом (розпорядженням) № 606к від 26.07.2017 року «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_2 звільнено з посади електрогазозварника 4 розряду ливарно-механічного цеху дільниці «Блок ремонтних майстерень» ПрАТ «ПГЗК» за систематичне невиконання обов'язків, покладених трудовим договором на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП (т.1 а.с.4).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Матеріалами справи підтверджено, що до звільнення ОСОБА_2 з посади електрогазозварника 4 розряду ПрАТ «ПГЗК» за систематичне невиконання обов'язків, покладених трудовим договором на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України до нього п'ять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме згідно наказу № 28 від 14.07.2017 року, наказу № 30 від 20.07.2017 року, наказу № 31 від 20.07.2017 року, наказу № 32 від 21.07.2017 року та наказу № 33 від 21.07.2017 року.

Вищевказані накази позивачем у належному законом порядку не оспорювались, вимоги щодо їх скасування ним не заявлялися. На час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції вони є чинними. З цих підстав не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про безпідставність та незаконність накладених на нього згідно вказаних наказів дисциплінарних стягнень.

Окрім того, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 визнає факти дисциплінарних порушень, проте вважає їх незначними.

Факт повторного порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 підтверджується актами від 21 липня 2017 року та від 24 липня 2017 року, доповідною запискою майстра по ремонту обладнання ОСОБА_3 від 21 липня 2017 року, записом в книзі нарядів за 21 липня 2017 року, які були додані до наказу про його звільнення та з якими ознайомився позивач. Вказаними доказами підтверджується порушення працівником п.п. 3.1 (а, б) «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК» та п. 4.8 Інструкції з охорони праці для електрогазозварювальника № 39.06-17.

Позивачем не спростовується об'єктивна сторона правопорушення, проте, на його думку, ним було допущено вищевказані порушення з поважних причин, а саме через несправність обладнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, будь-яких належних та допустимих доказів несправності наданого йому для роботи зварювального напівавтомату, позивачем не надано.

Доказів, які б спростовували справність зварювального напівавтомату «Патон», яка була встановлена згідно акту від 21 липня 2017 року (т. 1 а.с. 212), також надано не було. Колегія суддів не вбачає підстав для розумних сумнівів у достовірності викладених у вказаному акті обставин.

Посилання апелянта на те, що оскаржуваний наказ не містить посилання на підставу для звільнення, спростовуються дійсними обставинами справи. Так, наказ № 606к містить зазначення про систематичне невиконання працівником обов'язків, покладених на нього трудовим договором, а також посилання на додаток на 72 аркушах, серед яких докази притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, а також докази вчинення ним 21 липня 2017 року дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні п.п. 3.1 (а, б) «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Полтавський ГЗК» та п. 4.8 Інструкції з охорони праці для електрогазозварювальника № 39.06-17. ОСОБА_2 було порушено взятий на себе обов'язок працювати чесно та добросовісно, дотримуватися дисципліни праці - основ порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати накази (розпорядження) адміністрації використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки; підвищувати продуктивність праці, своєчасно та якісно виконувати роботи відповідно до нарядів та завдань, норм виробітку та виробничих завдань, добиватись перевиконання цих норм.

Посилання апелянта на виявлені ним правопорушення, що мають місце на ПрАТ «Полтавський ГЗК» не заслуговують на увагу, оскільки не входять до предмета доказування у вказаній справі.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун