Номер провадження: 22-ц/813/73/19
Номер справи місцевого суду: 521/7659/17
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

22 травня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те що, перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009р., однак спільного господарства не ведуть та спільно не проживають. У шлюбі сторін народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач надає їй кожного місяця деякі грошові кошти на утримання доньки, однак їх недостатньо. Разом з тим, відповідач спроможний створити для доньки сприятливі умови для її виховання і утримання, та надати достатню фінансову допомогу, тому що має стабільний прибуток у вигляді заробітної плати та інших доходів.

За даних обставин позивачка просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі по 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.05.2017р. і до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2018 року та ухвалення нового - про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.09.2009 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При цьому суд першої інстанції вказав, що у відповідності до Закону Україну «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 травня 2017 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1777,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що у відповідності до Закону Україну «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, а з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.

Суд першої інстанції також послався на майновий стан відповідача, отримання ним травми при проходженні служби, а також його багаточисельну участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, у зв'язку з чим дійшов висновку про те, що з нього на користь позивачки слідує стягувати аліменти і розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2017р. і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Ті обставини, що 20.02.2009р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6, яка на даний час проживає з матір'ю, та частково перебуває на її утриманні, визнані сторонами і підтверджуються матеріалами справи, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Спірним в даному випадку є питання щодо розміру стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, на утримання їх доньки до досягнення нею повноліття.

З цих підстав колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, детально і в повному об'ємі дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про необхідність стягнення цих аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, судом враховано, що позивачка утримує неповнолітню доньку, придбаває для неї одяг, продукти харчування, господарські товари. При цьому судом зазначено, що визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Із довідки про доходи від 30.08.2017р., яку видано ОСОБА_3 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, він займає посаду «Поліцейський батальйону», дохід за період з березня 2017р. по серпень 2017р. склав 55287,75 грн. (а.с. 40).

Зазначені обставини свідчать про те, що з відповідача на користь позивача будуть стягуватись аліменти у розмірі приблизно 2300 грн. на місяць, що є достатнім для належного утримання дитини, враховуючи, що позивач також зобов'язана її утримувати у такому ж розмірі.

При цьому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував, що в матеріалах справи є висновок службового розслідування за фактом ДТП за участю працівників батальйону патрульної служби особливого призначення «Шторм» ГУМВС України в Одеській області від 26.09.2014р., з якого вбачається, що 20.09.2014р. сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої працівники батальйону патрульної служби особливого призначення «Шторм» ГУМВС України в Одеській області, в тому числі і відповідач, отримали тілесні ушкодження, про що також було складено акт про нещасний випадок. (а.с.26-37).

Також суд врахував, що в матеріалах справи є медичні документи, які підтверджують, що відповідач потребує лікування (а.с.38-39), не має у власності нерухомого майна, орендує житло, про що свідчить договір оренди від 20.06.2016р., за яке сплачує щомісячно 3800грн. (а.с.48).

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідач надав суду лише інформацію про його доходи за період проходження ним патрульної служби в батальйоні особливого призначення «Шторм» ГУМВС України в Одеській області, та не надав інформацію про отримані ним доходи в період його багаточисельної участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Що стосується посилання відповідача на те, що він не має достатніх коштів для лікування і свого утримання, то суд врахував зазначені обставини, оскільки позовні вимоги задовольнив частково.

Посилання апелянта на те, що з нього примусово буде стягнуто аліменти, які 2,3 рази перевищують мінімальний розмір аліментів з 1.07.2018 року та понад 5,5 разів більше ніж мінімальний розмір аліментів станом на 1 грудня 2016 року, також є безпідставними і необґрунтованими, оскільки за оскаржуваним рішенням суду аліменти мають стягуватись, починаючи з 22.05.2017 року.

Також колегією суддів враховано, що апелянт в апеляційній скарзі особисто зазначив, що він самостійно надає матеріальну допомогу позивачці на утримання їх доньки у розмірі, приблизно 1500 грн. щомісяця.

Викладені обставини додатково свідчать про обгрунтованість рішення суду про необхідність стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця.

Що ж стосується вказаних виплат, які відповідач перераховував позивачці в добровільному порядку в період, за який вона просить стягнути аліменти, то ці виплати мають бути враховані при виконанні оскаржуваного судового рішення про стягнення аліментів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.01.2019 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра