ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1238/19 Справа № 211/4846/17 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", треті особи: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2017 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Федоровською О.С. було відкрито виконавче провадження № 54914825 з примусового виконання виконавчого напису № 13063 від 27 червня 2016 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості по кредитному договору № 0397/0108/88-009 від 28 січня 2008 р. всього на суму 2727805,51 грн., боржником за яким є ОСОБА_4, шляхом звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_2, що належить їй, позивачу. Так, 28 січня 2008 р. між ОСОБА_4 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 0307/0108/88-009, за умовами якого вона отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 59000 доларів США зі сплатою 11,90% річних на строк до 27 січня 2018 р.

28 січня 2008 р. між нею, позивачем, та ВАТ «Сведбанк» було укладено іпотечний договір №0307/0108/88-009-Z-1, за умовами якого нею передано банку в іпотеку домоволодіння АДРЕСА_2, а 28.11.2012 р. ПАТ «Сведбанк» було відступлено право вимоги за іпотечним договором ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке в свою чергу відступило право вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи», тобто ніяких договорів з відповідачем вона не укладала. Вважає, що виконавчий напис № 13063 від 27 червня 2016 р. вчинений за наявності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або банку про усунення порушень чи наявності боргу ОСОБА_4 вона не отримувала, а отже відповідачем не дотримано порядку, передбаченого ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Просить суд визнати виконавчий напис за реєстровим номером 13063, вчинений 27 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню, стягнувши з ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2018 року позов задоволено та ухвалено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.06.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №13063, щодо звернення стягнення на житловий будинок під номером 75, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що з наданих нотаріусом матеріалів виконавчого напису вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо розміру заборгованості за період з 01 серпня 2013 року по 21 квітня 2016 року: заборгованість за кредитом - 1411753,79 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1316051,72 грн. Разом з тим, як вбачається з наданого нотаріусу стягувачем розрахунку (а.с.67), вказана сума заборгованості за кредитним договором № 0307/0108/88-009 від 28 січня 2008 р. зазначена за період з 28.01.2008 р. по 24.01.2016 р., в той час як рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року, з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 27.09.2011 р. Таким чином викладені обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості та про стягнення заборгованості не за період, що зазначений у виконавчому написі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню лише з формальних підстав, оскільки спір між сторонами перед вчиненням виконавчого напису між боржником та стягувачем відсутній.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 28 січня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №0307/0108/88-009-Z-1 (а.с.10-12 - копія договору), відповідно до якого ОСОБА_1 на забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з виконання ОСОБА_4 кредитного договору №0307/0108/88-009 від 28 січня 2008 р., передала в іпотеку банку належне їй на праві власності майно: житловий будинок з господарчими побудовами, а саме: житловий цегляний будинок «А-1» житловою площею 33,7 кв.м., загальною площею 58,6 кв.м., вбиральня В, літня кухня Г, сарай Д, гараж Е, погріб Ж, паркан 1-3, замощення І, водо колонка ІІ, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

27 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на житловий будинок під номером 75 загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору №0307/0108/88-009 від 28 січня 2008 р. за період з 01 серпня 2013 року по 21 квітня 2016 року, а саме: заборгованість за кредитом - 1411753,79 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1316051,72 грн., загальна сума заборгованості становить 2727805,51 грн. зазначено, що на вищевказаний предмет іпотеки не поширюється заборона стягнення (відчуження без згоди власника), встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 12 серпня 2015 року, оскільки згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно у ОСОБА_1, окрім майна, що перебуває в іпотеці, у власності знаходиться інше нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Федоровською О.С. від 17.10.2017 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису 13063 виданого 27.06.2016 р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 2727805,51 грн. (а.с. 14).

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що з наданих нотаріусом матеріалів виконавчого напису вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо розміру заборгованості за період з 01 серпня 2013 року по 21 квітня 2016 року: заборгованість за кредитом - 1411753,79 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1316051,72 грн.

Разом з тим, як вбачається з наданого нотаріусу стягувачем розрахунку (а.с.67), вказана сума заборгованості за кредитним договором № 0307/0108/88-009 від 28 січня 2008 р. зазначена за період з 28.01.2008 р. по 24.01.2016 р., в той час як рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2011 року, з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 27.09.2011 р.

Таким чином викладені обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості та про стягнення заборгованості не за період, що зазначений у виконавчому написі.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що існують підстави, які свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса не відповідає дійсній сумі заборгованості та розрахований з пропуском загального строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Встановивши, що на момент вчинення спірного виконавчого напису існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, оскільки вказаний напис нотаріуса вчинений поза межами строків позовної давності, керуючись ЗУ "Про нотаріат", Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено у порушення вимог ЗУ "Про нотаріат", оскільки за ним була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка розрахована поза межами річного строку позовної давності, вимога до боржника не була безспірною.

Як вбачається із виконавчого напису, заборгованість розрахована не за три роки, а за період з 28 січня 2008 року по 24 січня 2016 року.

Також, відповідно до ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Відповідно до іпотечного договору № 0307/0108/88-009-Z-1 від 28 січня 2008 року ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., яке належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування посвідченого Червертою Криворізькою держнотконторою 27 січня 1995 року за реєстровим № 1-344.

Тобто на вказане майно поширюється дія ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", у зв'язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення спірного виконавчого напису.

Доводи апелянта в скарзі про те, що суд першої інстанції визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню лише з формальних підстав, оскільки спір між сторонами перед вчиненням виконавчого напису між боржником та стягувачем відсутній, колегія суддів вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про виконавче провадження"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, встановивши, що викладені обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості та про стягнення заборгованості не за період, що зазначений у виконавчому написі колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису вказана Банком заборгованість не була безспірною, що свідчить про доведеність позовних вимог.

Інші доводи апелянта перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального законів підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, сплачений апелянтом судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко