Справа № 266/5857/19
Провадження № 2-о/266/482/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи Горбачової Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, заінтересована особа ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник познайомилась з померлим на початку 2010 року, вони почали спілкуватись, та стали проживати разом з ОСОБА_4 однією сім`єю і проживали до дня його смерті. Хоча у померлого і був рідний син ОСОБА_3 , однак він був дуже самотньоюлюдиною. Померлий постійно просив заявника допомогти йому по господарству, приготувати їжу, адже рідний син до нього не приходив, а інших прямих родичів та людей, котрі могли про нього піклуватись в нього не було. Через хворобу він не міг самостійно себе обслуговувати тому вона декілька разів на тиждень приходила до нього додому, допомагала приготувати їжу, поратись по господарству. На початку 2010 року вона переїхала жити до нього в будинок за адресою АДРЕСА_2 де мешкає по теперішній час. Вони з померлим проживали однією сім`єю, вели спільний побут, він перебував на її утриманні оскільки вона працювала та отримувала пенсію. Крім того вона разом із сином померлого займалася його похованням. Син померлого звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак вже більш трьох років не отримує свідоцтво про право на спадщину. Тому вона вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати її спадкодавцем 4 черги.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримали, просили встановити факт проживання однією сім`єю. Додатково зазначила, що ОСОБА_4 постійно ходив до неї на пункт розповсюдження газет де вона працювала та просив її про допомогу. Вона допомагала померлому, ходила з ним в лікарні. ОСОБА_3 обіцяв їй після смерті батька поділити будинок, а саме обіцяв продати вів будинку. Факт постійного проживання їй потрібно для того, щоб захистити свої права, оскільки вона доглядала за померлим, та в них із сином померлого був договір зберегти будинок. Вона має намір бути спадкоємцем 4 черги після смерті ОСОБА_4 як особа яка разом із ним проживала однією сім`єю. Кімната в якій вони мешкали разом 19,8 кв.м., готувала вона їжу на електричній плиті. Спала вона на диванчику, а померлий на ліжку. Вона стали мешкати разом о 2012 році. У неї є двокімнатна квартира де вона зареєстрована, але фактично мешкає вона по АДРЕСА_2 . Вона доглядала з 2013 року за померлим оскільки той мав захворювання на катаракту 2 очей та не міг себе обслуговувати. Вона себе вважає сім`єю ОСОБА_4 оскільки мешкала однією сім`єю з ним, годувала його, доглядала його.

Заінтересована особа ОСОБА_3 надав відзив на заяву в якому вказав, що з вимогами викладеними у заяві не згоден вказуючи на те, що ОСОБА_1 ніколи спільно з його покійним батьком ОСОБА_4 не проживала. Заявниця дійсно приходила до нього, вони спілкувалися, але не з 2010 року, а з лютого 2014 року. Більш того вести спільний побут вони не могли, оскільки умови проживання батька не дозволяли проживати у кімнаті у двох. Будинок батька складається з однієї кімнати, опалення пічне. Жодних жіночих речей у будинку не було. Він постійно приходив до батька, допомагав йому будувати будинок, купувати будівельні матеріали оскільки будинок постійно перебував у стані реконструкції. Крім того вказав, що його батько не проживав за адресою АДРЕСА_2 , адреса його проживання АДРЕСА_1 . Він та його цивільна дружина постійно приходила до батька, допомагали йому матеріально, приносили їжу та особисті речі. Його дружина також приносила їжу батьку у лікарню коли той захворів. Коли батько помер він займався похованням за свої кошти. Після смерті батька він в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак видати свідоцтво про право власності нотаріус не має змоги оскільки з`ясувалось, що у 2010 році батько написав два заповіти, які у паперовому вигляді знаходяться на непідконтрольній владі України території. Просив відмовити у задоволенні заяви.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні заяви з підстав зазначених у відзиві. ОСОБА_3 бажав будувати будинок коли переїхав в м. Маріуполь в 2008 році. Пенсія була у батька маленька, але він допомагав будувати будинок. В 2014 році приблизно о травні з`явилася ОСОБА_1 та представилась соціальним працівником, вона розповсюджувала газети і батько ходив до неї. Батько мав намір в 2015 р. перейти до ОСОБА_7 однак та відмовила оскільки в неї є чоловік який поїхав працювати до Москви та повернеться. Оскільки ОСОБА_8 мала намір купити пів-дома який будував батько він відмовся допомагати будинок. ОСОБА_8 незаконно заволоділа паспортом та документами померлого батька. Батько вважав, що втратив паспорт, у зв`язку із чим отримав новий. Батько проживав в старому будинку, на який зареєстровано право власності. На земельному будинку мається ще будинок, який не зареєстрований. Батько перебував двічі в лікарні, один раз із захворюванням очей. Батько просив оформити його у будинок людей похилого віку тому другий раз він лежав в лікарні оскільки проходив медичну комісію. Він купував ліки, очні каплі. Він не отримав свідоцтво про право на спадщину оскільки мається заповіт, але паперова його копія знаходиться на непідконтрольній території.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що знає ОСОБА_3 сина померлого багато часу. ОСОБА_10 він особисто не знає, лише бачив її в обличчя. Він допомагав ОСОБА_4 будувати будинок як сусід. В будинку де мешкав ОСОБА_4 було дві кімнати одна з яких нежила в іншій він проживав. Там стояло ліжко, де він спав, невеликий стіл або тумбочка, стільці. Чи була там шафа він не пам`ятає. Більше в будинку ніхто не мешкав. ОСОБА_10 стала ходити до ОСОБА_11 коли він вже був поганий, вона ніколи не залишалася в будинку, приходила, але ночувати не залишалася. Він не обговорював ким ОСОБА_12 приходиться ОСОБА_1 .. За життя у ОСОБА_11 було багато жінок. Син постійно приїжджав до батька, привозив їжу, будівельні матеріали. Скільки разів він привозив їжу він не пам`ятає, яка саме була їжа йому не відомо. Приїжджав на автомобілі. Про те, що ОСОБА_13 привозив їжу йому ОСОБА_14 . Умови проживання ОСОБА_17 були погані.

Свідок ОСОБА_16 вказала, що є цивільною дружиною ОСОБА_3 з ОСОБА_1 не перебуває у будь-яких відносинах. З померлим ОСОБА_4 . ОСОБА_1 дійсно була знайома, вони познайомились коли та розповсюджувала газети біля магазину Тисяча дрібниць. ОСОБА_1 приходила до ОСОБА_11 один два рази на тиждень, але господарства сумісного з ним не вела, речей її у будинку не було. Вони разом із чоловіком підвозили її іноді до зупинки і та їхала до себе додому. Крім того ОСОБА_1 говорила, що має чоловіка який знаходиться у Москві та має намір повернутись. У будинку де мешкав ОСОБА_17 було практично неможливо жити, взимку будинок не опалювався, у зв`язку із чим її чоловік купив батьку обігрівач. Із меблів були ліжко, стіл, кухонний куток на якому можливо сидіти. Другого ліжка не було. Жіночих речей у будинку не було. Вона прала речі батькові чоловіка, готувала їжу та привозила її ОСОБА_12 . З 2014 -2015 р.р. ОСОБА_18 спілкувалася з померлим. У ОСОБА_4 були захворювання очей, він лежав у лікарні в Іллічівській лікарні. Вони з чоловіком відвідували його в лікарні. З 2011 по 2015 рік ОСОБА_17 закапував очні краплі.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 вона знала оскільки вони деякий час проживали по сусідству. ОСОБА_1 вона не бачила та не знає. ОСОБА_17 раніше проживав по Малофонтаной, потім виїхав до м. Макіївка, а потім повернувся та мешкав по АДРЕСА_2 . Вона іноді заходила о 2014 р. -2015 р. до ОСОБА_11 . Він жив у хатинці, жінки вона там не бачила. ОСОБА_17 построїв новий будинок, а проживав в хатинці. В хатинці була кімната в якій стояло ліжко, яких меблі. Коли пічка перестала працювати син купив ОСОБА_12 обігрівач. ОСОБА_17 були проблеми з зором.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 йому не відома. ОСОБА_4 він знав за життя. ОСОБА_17 мешкав в районі залізничного вокзалу де купив будинок та побудував новий. Він мешкав в старому будинку один. Там було пічне опалювання, але будинок не опалювався тому ОСОБА_3 купив йому обігрівач. Жіночих речей у будинку не було.

Суд вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Так заявник в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю, вони вели спільний побут, останній перебував на її утриманні тому просить суд встановити факт проживання на час відкриття спадщини однією сім`єю зі спадкодавцем та визнати її спадкоємцем четвертої черги.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть №25 від 06.01.2016 року. Місце проживання померлого АДРЕСА_1 (а.с.29).

Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу 4127 від 04.07.2008 року ( а.с. 12-14).

За відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28.10.2019 р. №0310-4652, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 13.08.2008 року. Інших зареєстрованих осіб за цією адресою не мається ( а.с. 34).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 1.06.1954 року заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином померлого ОСОБА_4 ( а.с. 47).

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А. з заявою про прийняття спадщини, після померлого батька ОСОБА_4 , що підтверджується копією спадкової справи №84/2016 відкритої після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців які бажають прийняти спадщину не мається (а.с. 80-103).

Згідно квитанцій № №162,163,164,165, свідоцтва про поховання реєстраційний № 017483 від 06.01.2016 р. вбачається, що похованням померлого ОСОБА_4 та його організацією займався ОСОБА_3 ( а.с. 43,44, 46).

Згідно довідки Департаменту СЗН Маріупольської міської ради та довідки УПФУ Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя ОСОБА_10 проживає за адресою АДРЕСА_3 ( а.с. 15,16).

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог посилається на те, що вона на час відкриття спадщини мешкала разом із ОСОБА_4 однією сім`єю з 2010 року тобто не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст..1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, маю право на спадкування як спадкоємці четвертої черги.

З матеріалі спадкової справи 84/2016, вбачається, що в спадковому реєстрі виявлено заповіти від імені ОСОБА_4 , номер в реєстрі нотаріальних дій-9-2596 від 17.10.1997 року, 3-2209 від 28.09.2007 року, однак встановити чи є ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідачем за вказаним заповітом не можливо оскільки заповіти 1943-2001 року передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву доступ до яких відсутній ( а.с. 95,96, 97, 98).

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні сказав, що саме з причини неможливості ідентифікувати чи є заповідачем за заповітами його померлий батько він не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину.

Заявник в судовому засідання вказала, що заповіт на її ім`я померлий не залишив.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у справі підлягали встановленню, як факт проживання заявника однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання щонайменше п`ять років.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

З довідки УПФУ від 04.09.2013 року вбачаться, що ОСОБА_4 знаходився на обліку в УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя та отримував пенсію ( а.с. 55).

За таких підстав ОСОБА_4 мав самостійних дохід. Доказів на підтвердження перебування останнього на утриманні заявника суду не надано.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 вказали, що заявник ОСОБА_1 була знайома з ОСОБА_4 однак спільно з ним не проживала, господарство не вела, іноді приходила, її речей в будинку померлого не було, а умови проживання останнього не надавали можливість проживати вдвох в будинку.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що адреса її проживання зареєстровано АДРЕСА_3 .

Суд критично відноситься до довідки акту посвідченого КСН «Селище Слободка» 01.06.2016 року ( а.с. 5), який надано заявником в якості доказу на підтвердження факту її проживання однією сім`ю з ОСОБА_4 з 2010 року оскільки встановлення факту або реєстрація проживання особи не відноситься до компетенції КСН, зазначені особи у довідці-акту з чиїх слів встановлювалися обставини про які йдеться в довідці в судовому засіданні не допитувались.

Таким чином заявником не доведено факту проживання з особою, яка померла, однією сім`єю на час відкриття спадщини.

А обставини щодо надання допомоги та піклування заявника про померлого не підтверджує факт наявності між ними відносин, притаманних сім`ї.

Враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні факту, про який просить заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, ст.ст. 315-319 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання із ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини однією сім`єю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2019 року.

Суддя: Шишилін О. Г.