Справа № 375/1181/19
Провадження № 2/375/484/19
Р І Ш Е Н Н Я
30.07.2019 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що рішенням Рокитнянського районного суду від 03.08.2004 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі ј частини його доходів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вважає, що він повинен бути звільненим від сплати заборгованості, так як дружина та син проживали з ним в одному будинку, він сплачував комунальні послуги, допомагав синові та дружині, надавав відповідні кошти, купує продукти харчування.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що під час спільного проживання в одному будинку з колишньою дружиною та сином він забезпечував усіх продуктами харчування, оплачував комунальні послуги, надав синові кошти на оплату навчання, зробив ремонт в кімнаті гуртожитку, купляв необхідні речі, тому відповідачка у 2013 році забрала виконавчий лист із виконавчої служби про стягнення з нього аліментів. Але на початку 2019 року йому стало відомо, що відповідачка знову подала виконавчий лист про стягнення з нього аліментів і йому нарахували заборгованість з 2013 року по грудень 2018 року, яку він не визнає, так як відповідачка та син знаходилися майже увесь час на його утриманні, він працює, хоча є інвалідом 2-ї групи.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що у відповідності до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених ст.197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Вважає, що суд може в даному випадку винести рішення про звільнення позивача від стягнення заборгованості, так як той з 2013 року по даний час проживає в одному будинку з відповідачем та їх сином, надає кошти на навчання сина, купує продукти харчування, оплачує комунальні послуги, що є істотньою обставиною.
Відповідач в судовому засідані позов не визнала та пояснила, що дійсно, вона із сином проживають в одному житловому будинку із позивачем, але той кошти на утримання сім`ї не надає, тільки інколи купує продукти харчування. Вона за свої кошти утримує сина, купує йому одежу, дає кошти на навчання у коледжі та на дорогу. Виконавчий лист вона у 2013 році забрала під примусом відповідача, але так як коштів постійно недостатньо, вона в кінці 2018 року знову подала виконавчий лист на виконання і по ньому нарахована заборгованість.
Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.
Син сторін ОСОБА_6 суду пояснив, що він навчається на 2-му курсі коледжу, батько оплатив перший семестр навчання, зробив ремонт у кімнаті гуртожитку і більше коштів чи допомоги не надавав, В основному це робить мати.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду показали, що позивач самостійно оплачує комунальні послуги, надає матеріальну допомогу сім`ї, колишня дружина нічого не робить і не працює.
Заслухаши сторони, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Рокитнянського районного суду від 03.08.2004 з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти в розмірі ј частини його доходів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вважає, що він повинен бути звільненим від сплати заборгованості, так як колишня дружина та син проживали з ним в одному будинку, він сплачував комунальні послуги, допомагав синові та дружині, надавав відповідні кошти, купує продукти харчування.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.1 ст.181 СК України визначені способи виконання обов`язку утримувати дитину.
Згідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених ст.197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.
Суд вважає, що в даному випадку підстав для задоволення позову немає, так як та обставина, що сторони проживають в одному житловому будинку і позивач інколи надає незначну матеріальну допомогу синові ремонт кімнати в гуртожитку, кошти на проїзд не є істотньою обставиною, яка може звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, а є батьківським обов`язком.
Керуючись ст.ст.180, 181, 197 СК України, Постанвоою Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4, 12, 13, 77-82, 127, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 02.08.2019.

Суддя