Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 688/2940/16-ц

провадження № 61-10945св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Шепетівське райагропроменерго»,

відповідач - виконавчий комітет Шепетівської міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівське райагропроменерго» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року у складі судді Огородніка І. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 травня 2019 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шепетівське райагропроменерго» (далі - ТОВ «Шепетівське райагропроменерго») звернулося до суду із позовом до виконавчого комітету Шепетівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування рішень і розпоряджень виконавчого комітету Шепетівської міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що 13 серпня 1998 року державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту прийнято в експлуатацію першу групу (40 квартир) 58-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, який затверджений рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19 серпня 1998 року № 223.

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 12 вересня 1998 року № 258 вирішено оформити право власності та видати свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_1 ТОВ «Шепетівське райагропроменерго», яке приймало дольову участь у будівництві першої черги (40 квартир) 58 квартирного будинку.

ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» вважало, що право власності на зазначені квартири у товариства виникло з 04 вересня 1998 року, однак рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 15 жовтня 1998 року № 281 задоволено клопотання керівництва Шепетівського міськрайонного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Хмельницькій області (далі - Шепетівське МРВ УМВС в Хмельницькій області), квартирі АДРЕСА_3 надано статус службової і видано ордер на вселення у квартиру сім`ї ОСОБА_6 .

Рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 15 жовтня 1998 року № 281 ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» вважає незаконним, оскільки спірна квартира на час прийняття цього рішення не знаходилася у віданні Шепетівського МРВ УМВС в Хмельницькій області, а перебувала у власності ТОВ «Шепетівське райагропроменерго».

Розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 17 січня 2000 року № 8 квартиру АДРЕСА_3 передано у приватну власність ОСОБА_6 та видано свідоцтво про право власності на житло, а з 19 травня 2009 року на підставі відповідного договору купівлі-продажу власником цієї квартири є ОСОБА_5 .

Крім того, рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 21 грудня 2001 року № 277 затверджено спільне рішення адміністрації та профкому Шепетівської міжрайонної прокуратури про розподіл квартир, яким квартиру АДРЕСА_4 надано слідчому ОСОБА_1 на сім`ю з чотирьох осіб, хоча зазначена квартира не знаходилася у віддані Шепетівської міжрайонної прокуратури в Хмельницькій області, а перебувала у власності ТОВ «Шепетівське райагропроменерго».

Розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 13 грудня 2006 року № 277 квартиру АДРЕСА_4 передано у приватну власність ОСОБА_1 та 19 січня 2007 року видано свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Вказаними рішеннями порушено право власності ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» на спірні квартири.

На підставі вказаного ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» просило суд: скасувати рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 15 жовтня 1998 року № 281 і від 21 грудня 2001 року № 277; скасувати розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 17 січня 2000 року № 8 і від 13 грудня 2006 року № 277; скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 , номер запису про право власності 6615 в книзі 49, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27299955, та за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_4 , номер запису про право власності 6615 в книзі 49, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 17546699.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови в позові.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» задоволено частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на сплив позовної давності, як на підставу відмови у позові ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» до виконавчого комітету Шепетівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» право власності на спірні квартири в установленому законом порядку не оформило, тому твердження позивача щодо набуття ним права власності на спірні квартири на підставі акта прийняття-передачі і рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради є необґрунтованими. Аналогічні обставини було встановлено й постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06 липня 2015 рок у справі № 924/1844/14 за позовом ТОВ «Шепетівське Райагропроменерго» до Шепетівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Шепетівське управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації, про відшкодування вартості квартир №№ 28, АДРЕСА_3 .

Оскільки позивачем у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року суду не надано належних і допустимих доказів того, що він є власником спірного нерухомого майна, тому відсутні підстави вважати, що оскаржуваними рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради порушено права ТОВ «Шепетівське райагропроменерго».

При цьому, суд першої інстанції помилково відмовив у позові з підстав спливу позовної давності, оскільки необґрунтованість позову є самостійною підставою для відмови у позові.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі ТОВ «Шепетівське райагропроменерго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що, відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що за наявності договору про дольову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна, акта про прийняття об`єкта в експлуатацію і з моменту підписання акта прийняття-передачі цього об`єкта, ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» у 1998 році набуло статусу власника спірних квартир АДРЕСА_1 , а тому саме товариству належить права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2019 року виконавчий комітет Шепетівської міської ради подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 серпня 1998 року державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту прийнято в експлуатацію першу групу (40 квартир) 58-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт, згідно з яким замовником будівництва об`єкту є Шепетівська районна державна адміністрація.

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19 серпня 1998 року № 223 затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом першої черги 58-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 2 266,80 кв. м, житловою площею 1 379,20 кв. м.

04 вересня 1998 року між Шепетівською районною державною адміністрацією (замовник) і Шепетівським «Райагропроменерго» (забудовник), правонаступником якого є ТОВ «Шепетівське райагропроменерго», укладено договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно з яким замовник укладає договір підряду на будівництво 40-квартирного житлового будинку з підрядником і передає йому проектно-кошторисну документацію та майданчик для будівництва об`єкту, а забудовник зобов`язується фінансувати у повному обсязі дві 3-кімнатні квартири у 40-квартирному житловому будинку та зобов`язується забезпечити укладання договорів на усі види будівельно-монтажних робіт та термінове забезпечення об`єкту будівельними матеріалами, механізмами і автотранспортом. При цьому незалежно від джерел фінансування забудовник передає замовнику житлову площу у розмірі 10 % по собівартості для розрахунків з підрядною організацією. Остаточна вартість переданих квартир визначається після закінчення будівництва будинку за фактичними затратах. Розрахунки проводяться за фактичною собівартістю забудовником протягом одного місяця після здачі житлового будинку.

Згідно з актом прийому-передачі від 04 вересня 1998 року Шепетівська районна державна адміністрація передала закритому акціонерному товариству «Шепетівське райсільгоспенерго» (далі - ЗАТ «Шепетівське райсільгоспенерго») квартири у першочерговій здачі 40-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 12 вересня 1998 року № 258 вирішено оформити право власності та видати свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_1 ЗАТ «Шепетівське райсільгоспенерго».

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 15 жовтня 1998 року № 281 задоволено клопотання керівництва Шепетівського МРВ УМВС в Хмельницькій області та надано квартирі АДРЕСА_3 статус службової і видано ордер на вселення у квартиру сім`ї ОСОБА_6 .

Розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 17 січня 2000 року № 8 квартиру АДРЕСА_3 передано у приватну власність ОСОБА_6 та видано свідоцтво про право власності на житло, а з 19 травня 2009 року на підставі відповідного договору купівлі-продажу власником цієї квартири є ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 21 грудня 2001 року № 277 затверджено спільне рішення адміністрації та профкому Шепетівської міжрайонної прокуратури про розподіл квартир, яким квартиру АДРЕСА_4 надано слідчому ОСОБА_1 на сім`ю з чотирьох осіб, хоча зазначена квартира не знаходилася у віддані Шепетівської міжрайонної прокуратури в Хмельницькій області, а перебувала у власності ТОВ «Шепетівське райагропроменерго».

Розпорядженням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 13 грудня 2006 року № 277 квартиру АДРЕСА_4 передано у приватну власність ОСОБА_1 та 19 січня 2007 року видано свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою та підстав для її скасування немає.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

З урахуванням цього правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про власність» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об`єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до частини першої статті 128 ЦК України 1963 року (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Так, звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» вказувало, що виконавчий комітет Шепетівської міської ради безпідставно розпорядився квартирами АДРЕСА_3 , оскільки власниками цих квартир згідно з актом прийому-передачі від 04 вересня 1998 року і рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19 серпня 1998 року № 223 є ТОВ «Шепетівське райагропроменерго», яке приймало дольову участь у будівництві першої черги (40 квартир) 58 квартирного будинку.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним у додатку 11: місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: інвесторам, які у встановленому законодавством України порядку отримали у власність об`єкти нерухомого майна або його частини, побудовані за їх кошти, за наявності відповідного рішення органу державної виконавчої влади, місцевого самоврядування, акта прийняття-передачі об`єкта (частини) інвестору.

Пунктом 4.2. цієї Інструкції передбачено, що якщо виконавчий комітет органу місцевого самоврядування відмовить в оформленні права власності на об`єкт нерухомого майна, зацікавлена особа може для вирішення цього питання звернутися в суд або арбітражний суд.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що акт прийому-передачі житлового будинку від 04 вересня 1998 року, за змістом якого Шепетівська районна державна адміністрація передала ЗАТ «Шепетівське райсільгоспенерго» квартири в житловому будинку по АДРЕСА_1 та рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 12 вересня 1998 року № 258 щодо видачі свідоцтва про власність на вищевказані квартири не дають підстав для висновку про те, що позивач набув право власності на це майно в установленому законом порядку, оскільки правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на об`єкт інвестування згідно з законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, є свідоцтво про право власності, яке видається на підставі відповідного рішення органу державної виконавчої влади, місцевого самоврядування, акта прийняття-передачі об`єкта (частини) інвестору.

Отже, ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» в установленому законом порядку право власності на спірне майно не оформило.

У частині четвертій статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06 липня 2015 року у справі №924/1844/14 за позовом ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» до Шепетівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Шепетівське управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про стягнення відшкодування вартості квартир АДРЕСА_1 , яка набрала законної сили, було встановлено, що станом на 31 серпня 2004 року власником квартири АДРЕСА_4 є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а власником квартири № 35 за цією ж адресою - ОСОБА_8 . ТОВ «Шепетівське райагропроменерго» власником зазначених квартир не було, тому у нього відсутні правомочності щодо розпорядження цим майном.

При цьому судом було досліджено, зокрема, матеріали інвентаризаційної справи вищевказаних квартир, правовстановлюючі документи учасників справи на спірне житло.

Частиною першою статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Оскільки позивач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він є власником спірного нерухомого майна, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що оскаржуваними рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради не порушено право ТОВ «Шепетівське райагропроменерго». З урахуванням вказаного апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Шепетівське райагропроменерго».

У силу наданих законодавством повноважень суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Таким чином, доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних і обґрунтованих судових рішень, оскільки містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

З урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам, яким судами попередньої інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції в незміненій частині та постанову суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівське райагропроменерго» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2017 року в незміненій частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 травня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович