справа № 208/2078/18
№ провадження 2/208/1110/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Корнієнко К.Є.,

За участі:

Позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей», суд

встановив:

1.Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей», яким просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2018 року по цивільній справі № 208/7033/17 на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі з 3720 гривень до 1860 гривень, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, тобто по 930 гривень на кожного сина, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Підставою для зменшення розміру аліментів є значне зменшення розміру доходів позивача, який з березня 2018 року припинив підприємницьку діяльність та працює за трудовим договором, отримуючи середньомісячний дохід на місяць в розмірі 4200 гривень.

В судовому засіданні позивач не оспорюючи того, що на час розгляду справи по суті найстарший син ОСОБА_5 є повнолітньою особою, та стягнення аліментів на його утримання припинено 17.03.2019 року, підтримав позовні вимоги і в частині зменшення стягуваємих аліментів як на сина ОСОБА_5 так і на сина ОСОБА_6 , пояснив, що він крім сплати аліментів, також приймає участь у додаткових витратах на утримання сина ОСОБА_6 .

2.Позиція відповідача.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно до якого ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав не відповідності їх обґрунтувань фактичним обставинам, пославшись на те, що таке рішення ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності є фактичним ухиленням його від сплати аліментів визначених судом, бо такий запис про припинення підприємницької діяльності від 23.03.2018 року проведено одразу ж після винесення судового рішення від 06.03.2018 року. На сьогодняшній день, прожитковий мінімум для дитину віком більш 6 років визначений у розмірі більшому ніж присуджено до стягнення з ОСОБА_1 , а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала відзив на позов, та зазначила, що ОСОБА_1 не є особою яка матеріально обмежена, а лише робить все для уявленого зменшення доходів. Фактично, вона несе більшу частину витрат на утримання двох синів. На теперішній час, враховуючи що стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , припинено 17.03.2019 року, то фактично вдвічі менший тягар покладений на позивача по сплаті аліментів, крім того, на час розгляду справи по суті розмір аліментів на дитину віком їх сина ОСОБА_6 , є набагато більшим ніж розмір аліментів визначених на його утримання. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих.

3.Процесуальні рішення по справі.

16.04.2018 року подано позовну заяву.

16.04.2018 року відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження.

26.10.2018 року подано відзив на позов.

26.11.2019 року закрито підготовче судове засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті.

4.Фактичні обставини встановлені судом, норми законодавства застосовані судом, мотиви прийнятого рішення.

Сторони перебували у шлюбі з 06.11.1999 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 722.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.2016 року шлюб між сторонами розірваний.

Сторони мають дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 208 (а. с. 56), та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 734 (а. с. 57).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.2016 року за результатом розгляду позову про стягнення аліментів на утримання дітей затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно вказаної ухвали, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із матір`ю, ОСОБА_2 ..

Як встановлено в ході судового розгляду, найстарший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно до наданих пояснень позивачем ОСОБА_1 наразі не підтримує з ним стосунків.

На час звернення із позовом ОСОБА_2 до суду, обидві дитини проживали разом із матір`ю - ОСОБА_2 , а батько дітей як зазначалося у позовні ОСОБА_1 не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2018 року (справа № 208/7033/17 провадження № 2/208/1109/18), позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені до ОСОБА_1 «про стягнення аліментів на дітей», яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі, та з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 ,

- аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.12.2017 року;

- аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.12.2017 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду від 06.03.2018 року, за наслідком розгляду якої

За наслідком розгляду апеляційної скарги, Постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2018 року, залишено без змін.

Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (а.с. 13), підтверджено внесення відомостей від 28.03.2018 року про припинення суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 (номер запису 0012636 від 29.05.2008 року).

З боку позивача надано докази на підтвердження перебування у трудових відносинах з ПП ОСОБА_8 , в період з 02.04.2018 року та рівень доходів (а.с. 10-12).

Відповідно до наданої довідки про доходи ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по червень 2019 року, підтверджено отримання середньомісячного доходу позивачем у розмірі 4200 гривень.

В той же час довідка про доходи відповідача ОСОБА_2 (а.с. 39, 59) за період 2018 року, складає близько 5900 гривень на місяць.

Також судом враховується, що на час ухвалення судового рішення від 06.03.2018 року судом було встановлено наявність на утриманні у ОСОБА_2 двох дітей, а саме неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відсутність власного житла, та необхідність сплати орендної плати за житло яке знімала позивачка для себе та дітей, що обґрунтовувало розмір стягнутих аліментів в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, станом на 06.03.2018 року.

Так, згідно до даних встановленого прожиткового мінімуму на одну особу, станом на час розгляду справи існують наступні розміри на місяць:

на 01.12.2019 року для працездатної особи 2102 гривні; для дитини віком понад 6 років 2218 гривень.

Під час розгляду справи 208/7033/17 було враховано рівень доходу ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року який ним отримано у розмірі 144000 грн., що складало середній місячний дохід ОСОБА_1 12000 грн..

В той же час, судом враховується, що розмір облікованого доходу ОСОБА_1 зменшився, порівняно з рівнем доходу на час винесення судового рішення 06.03.2018 року, що з боку відповідача ОСОБА_2 не спростовано, крім того, наявний рівень доходу сукупно є меншим ніж сумарна сума прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та дитину віком понад 6 років, що дорівнює 4320 гривень на місяць.

Станом на даний час розгляду справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 на теперішній час має на утриманні одну малолітню особу сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має власне житло, та дохід який сукупно є більшим за розмір прожиткового мінімуму на день розгляду справи для одну працездатну особу та одну малолітню особу.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо позовних вимог позивача в частині зміни розміру стягуваємих аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить з того, що в розмірі стягуваємих аліментів на його утримання рішення суду від 06.03.2018 року по справі № 208/7033/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , - залишено без змін, і на час розгляду даної справи по суті стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_5 є припиненим з 17.02.2019 року, з підстав досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, та що всі аліменти за зазначений період є власністю дитини, до якої в свою чергу ОСОБА_1 вимоги позовного характеру не заявляє.

А тому в частині вимог заявлених до ОСОБА_2 , щодо зменшення розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнення який не здійснюється та є припиненим станом на 17.02.2019 року, врегулюванню шляхом зменшення їх розміру не підлягають та є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру стягуваємих аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з врахуванням зменшення рівня доходу позивача, рівня доходу відповідача, та розміру прожиткового мінімуму на одну особу на час розгляду справи по суті, підлягає зменшенню, пропорційно до рівня доходу матері та батька дитини, та необхідного забезпечення життєвого рівня дитини для нормального та гармонійного його розвитку, а тому підлягають частковому задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає розміру 140 (сто сорок) гривень 96 копійок у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору (а.с. 1) у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 60 копійок.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей» - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2018 року по справі № 208/7033/17 провадження № 2/208/1109/18, щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, ідентифікацій номер НОМЕР_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 :

- на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі з розміру 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок на розмір у сумі 1663 (одну тисячу шістсот шістдесят три) гривні 50 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, ідентифікацій номер НОМЕР_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , - 140 (сто сорок) гривень 96 копійок у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

В іншій частин судового збору, витрати понесені позивачем покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, ідентифікацій номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складений 10 грудня 2019 року.

Суддя Івченко Т. П.