Справа 484/5078/18
Провадження № 6/484/142/19
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні подання

05.08.2019року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєва Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області Швець К.В. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області (далі державний виконавець) Швець К.В. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

На судове засідання державний виконавець не з`явилась, причини неявки не відомі.

До суду державним виконавцем надане виконавче провадження 57757684 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки

ОСОБА_1 з`явився до суду та надав заяву, в якій вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак про наявність виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання доньки йому нічого не відомо. Після отримання повідомлення суду він з`явився до державного виконавця та повністю погасив заборгованість по аліментах. Однак на саме судове засідання ОСОБА_1 не з`явився

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

На підставі ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» в разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника або дитини є відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року № 512/5, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4 розділу IХ Інструкції за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але вони не дали позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування заявлених вимог покладено на сторону, яка звернулась до суду.

Судом встановлено, що 22.11.2012року розпочато виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно судового наказу у справі №484/5078/18 провадження №2-н/484/488/18, виданого 19.11.2018 року. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки.

Докази того, що копія зазначеної постанови направлена боржнику рекомендованим листом матеріали виконавчого провадження не містять.

Також відсутні докази того, що державний виконавець скористався наданим йому правом для з`ясування місця проживання боржника, докази, що підтверджують відсутність боржника за місцем його реєстрації та проживання, відсутні пояснення родичів та сусідів з приводу знаходження особи.

До подання додані лише копії двох актів від 07.02.2019р. та 31.05.2019р., в яких вказано, що боржник за даною адресою не проживає. При цьому відсутні адреси, за якими має проживати боржник, не зазначена інформація, на підставі якої державний виконавець дійшов такого висновку, не зазначені поняті та особи, в присутності яких вони складались.

Крім того, боржник на виклик суду з`явися особисто.

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області Швець К.В. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А. Медведєва