пр.№2/756/205/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання договору позики та іпотечного договору недійсним та витребування майна та об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання договору позики та іпотечного договору недійсним , в якому позивач просить суд визнати недійним договір позики та іпотечний договір від 20.03.2015р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

23 квітня 2019 року позивачем надано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила суд визнати недійсним договір позики від 20.03.2015року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати недійсним іпотечний договір від 20.03.2015р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстрований в реєстрі за № 1095; витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2015р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики відповідно до умов якого позивачу передано кошти в сумі 742 099,61грн., що на день укладання договору було еквівалентно 32000,00доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між сторонами було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстрований в реєстрі за № 1095 відповідно до якого позичальник передав в іпотеку позикодавцю квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане державним комунальним управлінням житлового господарства мінського району м. Києва 09.10.1997року. згідно розпорядження №930 від 09.10.1997 року та на підставі договору дарування однієї другої частини квартири, посвідчений державним нотаріусом одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєвої Н.Й. та зареєстрований за реєстровим записом №5н-1167.

Позиція позивача полягає в тому, що на думку позивача при укладення оспорюваного договору порушені права неповнолітньої дитини позивача, що проживає у квартирі, який є предметом іпотеки, а тому договір слід визнати недійсним з тих підстав, що такий правочин укладений без дозволу органів опіки та піклування.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном, та просив суд постановити рішення, яким зобов`язати відповідача, а також інших осіб, не чинити перешкоди в користуванні квартири за адресою АДРЕСА_1 та звільнення даного приміщення від наявних в ній речей домашнього вжитку; визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме за адресою АДРЕСА_1 .

До судового засідання представник ОСОБА_4 надав заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном без розгляду.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідачів заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність порушень прав неповнолітньої особи при укладенні спірного правочину та відсутності у дитини будь-яких прав на нерухоме майно.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснив, що будь який правочин вчинений сторонами за наявності інтересів неповнолітньої дитини повинен бути вчинений з дозволу органу опіки та піклування.

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

20 березня 2015 року між ОСОБА_2 з одного боку, та ОСОБА_1 укладено договір позики, за яким позичальник отримала позику у сумі 742 099,61гривень з терміном повернення суми до 20 травня 2015 року, що підтверджено копією договору( а.с.18-19).

В забезпечення належного виконання позивальником умов договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстрований в реєстрі за № 1095 відповідно до якого позичальник передав в іпотеку позикодавцю квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності позивачу( а.с.20-29).

Квартира АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане державним комунальним управлінням житлового господарства мінського району м. Києва 09.10.1997року. згідно розпорядження №930 від 09.10.1997 року та на підставі договору дарування однієї другої частини квартири, посвідчений державним нотаріусом одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєвої Н.Й. та зареєстрований за реєстровим записом №5н-11679 ( а.с.9-13).

Надана копія свідоцтв про народження підтверджує, що позивач є матір?ю неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.74том1).

На підтвердження своїх доводів про те, що у квартирі, яка є предметом іпотеки проживає неповнолітній син позивача надано такі докази: довідка про скалад сім`ї від 15.07.2015р. видана КП « керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» оболонського району в м. Києві з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 позивач зареєстрована з 17.02.1987р. разом із неповнолітнім сином з 03.02.2009 року ( а.с.75 том1).

Як вбачається з іпотечної справи наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. на час укладення спірного договору КП « Житлосервіс Приозерне» у Оболонському районі м. Києві надає довідку про склад сім`ї № 18511 від 20.03.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 крім ОСОБА_1 , як власник більше ніхто не зареєстрований і не проживає. Ця інформація подана сторонами при укладенні договору позику та договору іпотеки. Окрім того відповідно до заяви ОСОБА_1 компетентним органам, вбачається, що вона стверджує, що її діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстровані, не проживають та не мають права на користування квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок передачі в іпотеку квартири не буде порушено прав та законних інтересів моїх дітей( а.с.174 том1).

Відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов від 21.09.2018р. складеного представником Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 на момент обстеження в квартирі знаходилися ОСОБА_1 та її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які проживають за даною адресою без реєстрації( а.с.101-102 том2).

Окрім того відповідно до заяви ОСОБА_1 від 25.06.2015р.компетентним органам посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко П.П., вбачається, що вона підтверджує наявність боргу у розмірі 742 099,61грн. та пенею за прострочене зобов`язання відповідно до умов договору позики укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та договору іпотеки укладеного та посвідченого 20.03.2015р., який забезпечує її зобов`язання перед ОСОБА_2 шляхом передачі в іпотеку нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 . З порядком звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Закону України « Про іпотеку» ознайомлена( а.с.218-219том.1).

В даному випадку при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки позивач і неповнолітній син позивача не є власниками квартири, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , то відповідач, як власник квартири не повинні узгоджувати свої дії щодо розпорядження нерухомим майном з позивачем навіть за наявності у позивача прав на користування житлом.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 71 ЦК України визначає, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори щодо іншого цінного майна. Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Враховуючи ту обставину, що позивач підтвердив, що її діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстровані, не проживають та не мають права на користування квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок передачі в іпотеку квартири не буде порушено прав та законних інтересів моїх дітей та КП « Житлосервіс Приозерне» у Оболонському районі м. Києві підтверджує довідкою про склад сім`ї № 18511 від 20.03.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 крім ОСОБА_1 , як власник більше ніхто не зареєстрований і не проживає, тому відповідач не повинен був отримувати дозвіл органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки від 20.03.2015 року.

Крім того, сам факт укладення такого договору не порушує житлових прав позивача та її неповнолітнього сина, оскільки не надано достатніх і допустимих доказів виникнення у позивача та її неповнолітнього сина прав на житло як членів сім?ї відповідачів.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. За таких обставин, власник майна, який укладає правочини, які впливають на права дитини, повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення власниками майна, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною, а може спричинити інші передбачені законодавством наслідки, які застосовуються органами опіки та піклування. Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 22.06.2016 р. у справі № 6-1024 цс 16, від 11.05.2016 р. у справі № 6-806 цс 16, від 30.09.2015 р. у справі № 6-384 цс 15, від 27.04.2016р. у справі № 6-297 цс 15, від 06.04.2016 року у справі № 6-589 цс 16, від 30.09.2015 року у справі № 6-384 цс 15, від 16.09.2015 р. у справі № 6- 392 цс 15.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 177 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Згідно із ст. 17 закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ, батьки або особи, які їх замінюють, на мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, у звязку із чим слід відмовити і в інших позовних вимогах, оскільки вони є похідними.

Таким чином, суд не встановив правових підстав для задоволення поданого позову і повністю відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору позики та іпотечного договору недійсним та витребування майна. Підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,82,141,265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання договору позики та іпотечного договору недійсним та витребування майна - відмовити.

ПозовОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном- залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.М.Луценко