ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4578/19 Справа № 185/9348/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року

по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Борди України, ОСОБА_2 , третя особа фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Борди України, ОСОБА_2 , третя особа фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочину недійсним.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року у задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Борди України», ОСОБА_2 , третя особа фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правочину недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіна Марина Анатоліївна просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №185/9348/16-ц від 29 грудня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року просить задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни та залишити без змін рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року по справі №185/9348/16-ц.

Відзивів на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року від інших учасників справ до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2014 року постановою правління Національного банку України було заборонено ПАТ «ВіЕйБі Банк» проведення операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб.

08.10.2014 року з поточного рахунку ТОВ «Борди України» в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на поточний рахунок фізичної особи ОСОБА_2 в ПАТ «ВіЕйБі Банк» були перераховані грошові кошти у розмірі 149 988,00 грн.

Вказана сума була отримана ОСОБА_2 готівкою.

Здійснення перерахунку свідчить про те, що вказані операції не відносились банком до таких, що збільшила гарантовану суму відшкодування за вкладами фізичних осіб оскільки вказані гроші були вилучені з банку.

09.10.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу НВУ №853545/2014 за яким грошові кошти на суму 149 988, 00 грн. були розташовані на банківському рахунку строком до 09.11.2014 року. Відкриття рахунку не може вважатись діями по збільшенню гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб.

Відкриття рахунку було здійснено до віднесення банку до категорії несплатоспроможних.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку які є нікчемними.

Вказаною нормою перерахування грошових коштів між рахунками клієнтів банку та відкриття депозитного рахунку не визначені правочинами, що є нікчемними.

В обґрунтування своїх позовних вимог Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк надано до суду документи, а саме: копії рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 20.03.2015 року, рішення про продовження строків ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 22.02.2016 року, копій договору від 09.10.2014 року між банком та ОСОБА_3 , виписів по особливим рахунків ОСОБА_2 , як підстави задля визнання незаконності проведених операцій не можуть вважатись доказами.

Оскільки, відповідно до ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що вказані гроші є грішми ТОВ «Борди України» позивачем суду не надані та доказів наявності між відповідачами домовленостей на вчинення дій по збільшенню гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб також до суду не надано.

Відповідачі по справі здійснювали розпорядження своїми грошовими коштами, а позивач просить визнати вказані перерахування коштів нікчемними.

Відтак, відмовляючи в задоволенні позовних вимог Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк про визнання правочину недійсним, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивач звернувшись до суду із вищезазначеним позовом не надав до суду доказів свого порушеного права, оскільки оспорювані операції здійснювались банком з грішми відповідачів.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що здійснення перерахунку свідчить про те, що вказані операції відносились банком до таких, що збільшила гарантовану суму відшкодування за вкладами фізичних осіб, оскільки вказані гроші були вилучені з банку та відкриття рахунку не може вважатися діями по збільшенню гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб, колегія суддів ставиться критично, оскільки до запровадження тимчасової адміністрації на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733, клієнти банку користуються правами наданим їм чинним законодавством України та були вільні в укладанні договорів та вчиненні правочинів з банком.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної Марини Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С. Городнича