КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/19298/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/1195/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року у складі судді Даниленка В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Газ» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернуся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальність ТОВ «Мотор-ГАЗ» (далі - ТОВ «Мотор-ГАЗ») та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 212 341 грн 20 коп., витрати пов`язані з отриманням висновку експерта за результатами пожежно-технічного експертного дослідження №01/16 від 23 серпня 2016 року у розмірі 15 000 грн 00 коп., витрати на отримання звіту про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу №51/09-ТЗ від 08 вересня 2016 року та звіту про оцінку транспортного засобу №51-1/09-ТЗ від 08 вересня 2016 року у розмірі 1 800 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2 629 грн 41 коп. та моральну шкоду у розмірі 7 000 грн 00 коп.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 20 травня 2016 року він звернувся до ТОВ «Мотор - Газ» з метою встановлення газобалонного обладнання на автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності. Того ж дня, ТОВ «Мотор Газ» виконало роботи по встановленню ГБО на належний йому автомобіль та майстер йому повідомив, що під час виконання робіт була втрачена в моторному відсіку частина інструменту, а саме, голівка гаєчного ключа, яку не вдалося дістати. Вказував, що йому надали перелік технічної документації та акти виконаних робіт, які завірені ФОП ОСОБА_2 , а фактично роботи проводив працівник ТОВ «Мотор-ГАЗ». Зазначав, що після цього автомобіль працював неналежним чином, тому він неодноразово звертався до ТОВ «Мотор-ГАЗ» з приводу поганої роботи автомобіля, де кожного разу проводились додаткові роботи. 30 травня 2016 року позивач залишив автомобіль на парковці, де о 22 год 30 хв. виникла пожежа, що призвело до повного руйнування автомобіля позивача. Відповідно до акту про пожежу державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Дарницького району міста Києва причиною пожежі є коротке замикання електричної проводки моторного відсіку автомобіля.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення пожежно-технічного експертного дослідження № 01/16 від 23 серпня 2016 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_6 ., причиною виникнення пожежі в автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , є займання ізоляції проводу, який знаходився у встановленому за результатами цих досліджень осередку пожежі внаслідок прояву теплової дії електричного струму, який виник у одному з електронних компонентів, що був змонтований на електронній платі блоку управління роботою двигуна внутрішнього згоряння, встановленого на цьому автомобілі, що забезпечував його роботу на скрапленому газі через виникнення у ньому (електронному компоненті) аварійного процесу. За проведення вказаного експертного дослідження позивачем сплачено 15 000 грн 00 коп. Згідно звіту про оцінку ТЗ № 51-1/09-ТЗ від 08 вересня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди внаслідок пожежі становить 212 341 грн 20 коп., за складання якого позивачем сплачено 1 800 грн 00 коп. Також вказував, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому та його родині було спричинено моральну шкоду, що полягає у душевних хвилюваннях через пожежу та втрату майна, розмір якої він оцінив у сумі 7 000 грн 00 коп.

19 серпня 2019 року представник відповідача ФОП ОСОБА_2 - адвокат Моценко О.В. подав до суду першої інстанції клопотання про призначення по справі пожежно-технічної експертизи, посилаючись на те, що наданий позивачем висновок за результатами пожежно-технічного дослідження №С17-244 від 16 червня 2017 року не є допустимим доказом у розумінні ч.1 ст. 59 ЦПК України, так як експерт ОСОБА_6 ., який проводив експертизу, згідно відомостей реєстру судових експертів не є фахівцем державної спеціальної установи, тобто судовим експертом. Крім того, під час проведення даного експертного дослідження ОСОБА_6 не був попереджений про кримінальні відповідальність, а тому цей висновок не може бути належним доказом вини ФОП ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2019 рокуклопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_2 - Моценка О. В. задоволено.

Призначено по справі судову пожежно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

Де знаходився осередок пожежі, яка сталася 30 травня 2016 року в легковому автомобілі «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_2 ?

Яка причина виникнення пожежі, яка сталася 30 травня 2016 року в легковому автомобілі «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_2 ?

Які шляхи поширення вогню, яка сталася 30 травня 2016 року в легковому автомобілі «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_2 ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського міського науково-дослідного експертного - криміналістичного центру МВС України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа перебуває на розгляді суду вже більше трьох років і протягом усього цього часу відповідачі не заперечували проти наявного у справі висновку експертизи. Тому призначення у даній справі експертизи порушує розумні строки розгляду справи. До того ж в ухвалі суду про призначення пожежно-технічної експертизи суд не вказав строк її проведення та строк здійснення оплати. Вказував, що ухвала суду першої інстанції не містить жодної вказівки на наявність у суду сумнівів щодо правильності висновку експерта, наданого позивачем. Наголошує, що автомобіль згорів три з половиною роки тому, що унеможливлює проведення експертизи, так як об`єкт дослідження вже втрачено.

ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Мотор-Газ» не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про призначення судової пожежно-технічної експертизи, суд першої інстанції керувався ст.103 ЦПК України й виходив із того, що для з`ясування всіх необхідних обставин справи необхідні спеціальні знання, а тому дійшов висновку про наявність підстав для призначення даної експертизи по справі.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Мотор-Газ» майнової та моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 надав суду, зокрема, висновок експерта за результатами проведення пожежно-технічного експертного дослідження № 01/16 від 23 серпня 2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6., у якому експертом були надані відповіді на питання: Де знаходиться осередок пожежі ? Яка причина виникнення пожежі ? Які шляхи поширення вогню ? (а.с.4-21, т.1).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із тих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 2 ст.113 ЦПК України встановлено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

19 серпня 2019 року представник відповідача ФОП ОСОБА_2 - адвокат Моценко О.В. подав до суду першої інстанції клопотання про призначення по справі пожежно-технічної експертизи, посилаючись на те, що наданий позивачем висновок за результатами пожежно-технічного дослідження №С17-244 від 16 червня 2017 року не є допустимим доказом у розумінні ч.1 ст. 59 ЦПК України, так як експерт ОСОБА_6 ., який проводив експертизу, згідно відомостей реєстру судових експертів не є фахівцем державної спеціальної установи, тобто судовим експертом. Крім того, під час проведення даного експертного дослідження ОСОБА_6 не був попереджений про кримінальні відповідальність, а тому цей висновок не може бути належним доказом вини ФОП ОСОБА_2 .

Постановляючи ухвалу про призначення судової пожежно-технічної експертизи, суд першої інстанції не звернув належної уваги на наведені вище положення закону, а також те, що у висновку експерта за результатами проведення пожежно-технічного експертного дослідження № 01/16 від 23 серпня 2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6., були надані відповіді на питання, що стосуються предмету доказування у даній справі.

При цьому, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано, що саме у вказаному висновку експерта за результатами проведення пожежно-технічного експертного дослідження викликає сумніви щодо його правильності та об`єктивності, не вказано з яких підстав суд вважає вказаний висновок необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про призначення у справі пожежно-технічної експертизи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 07 листопада 2016 року, а тому необґрунтоване зупинення провадження у даній справі для проведення експертизи є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, внаслідок чого постановив ухвалу в частині зупинення провадження у справі з порушенням норм процесуального права.

Що стосується доводів представника відповідача ФОП ОСОБА_2 - адвоката Моценка О.В. про те, що наданий позивачем висновок за результатами пожежно-технічного дослідження № С17-244 від 16 червня 2017 року не є допустимим доказом у розумінні ч.1 ст.59 ЦПК України, так як експерт ОСОБА_6 згідно відомостей реєстру судових експертів не є фахівцем державної спеціальної установи, то вони не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать:

науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;

науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;

експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що судово-експертна діяльність в Україні здійснюється державними спеціалізованими установами та відомчими службами, до яких належать:

- науково-дослідні та інші установи судових експертиз Міністерства юстиції України і Міністерства охорони здоров`я України;

- експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України.

Судово-експертна діяльність також може здійснюватись на підприємницьких засадах на підставі спеціального дозволу (ліцензії), а також громадянами за разовими договорами. Видача ліцензій та атестація судових експертів з числа працівників підприємницьких структур та громадян здійснюється Міністерством юстиції України або Міністерством охорони здоров`я України відповідно до їх повноважень.

У випадках, коли проведення експертизи доручається працівникові підприємницької структури, яка має ліцензію на здійснення судово-експертної діяльності, суд повинен перевірити, чи є у спеціаліста свідоцтво про присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю.

Виходячи з наведених норм закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, проведення пожежно-технічного експертного дослідження, можливе також судовими експертами, які не є фахівцями державної спеціальної установи, за умови наявності у них свідоцтва присвоєння кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю.

З висновку експерта за результатами проведення пожежно-технічного експертного дослідження № 01/16 від 23 серпня 2016 року вбачається, що судовий експерт ОСОБА_6 має вищу освіту, у 2002 році закінчив Харківську академію пожежної безпеки України - магістр. Кваліфікація судового експерта за спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж» та дотримання вимог пожежної безпеки (свідоцтво №1791 видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 27 травня 2016 року).

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції про призначення у справі пожежно-технічної експертизи не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення питання, що в силу ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді