Ухвала

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 667/7960/14-ц

провадження № 61-13636 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 червня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домобудівлі

в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 лютого

2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поділено домобудівлю АДРЕСА_1

з господарськими та побутовими будівлями і спорудами згідно ІІ варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15 від 20 липня 2015 року; виділено у власність ОСОБА_1 в жилому будинку літ. «А» весь перший поверх, крім сходів на 2 поверх, а саме: № 1-1 (передпокій) площею 16,2 кв. м вартістю 34 601 грн; № 1-2 (житлова) площею 17,9 кв. м вартістю 38 232 грн; № 1-3 (житлова) площею 25,2 кв. м вартістю 53 824 грн;

№ 1-4 (кухня) площею 8,3 кв. м вартістю 17 728 грн; № 1-5 (санвузол) площею 5,4 кв. м вартістю 11 534 грн; підвал площею 16,4 кв. м вартістю 44 982 грн; навіс літ. «К» вартістю 2 491 грн; навіс літ. «Е» вартістю

27 542 грн; навіс літ. «Ж» вартістю 2 951 грн; № 2 огорожа вартістю

3 361 грн; 1/2 в загальній власності тераса літ. «а» (1/4) площею 6,1 кв. м вартістю 5 049 грн; ворота № 1 (1/2) вартістю 1 288 грн.

Вартість реальної частки ОСОБА_1 складає 243 583 грн.,

що становить 46/100 частини домобудівлі АДРЕСА_1 та є на 4/100 менше вартості ідеально належної частки.

Виділено у власність ОСОБА_3 в жилому будинку літ. «А» на першому поверсі № 1-1а передпокій (сходи) площею 3,7 кв. м вартістю 7 903 грн;

на другому поверсі № 1-6 (хол) площею 81,1 кв. м вартістю 173 220 грн; терасу літ. «а» (1/2) площею 12,2 кв. м вартістю 10 097 грн; сарай-гараж

літ. «Б» вартістю 37 584 грн; підвал п/д вартістю 48 238 грн; навіс літ. «Г» вартістю 5 123 грн; навіс літ. «З» вартістю 1 516 грн; № 2 огорожа вартістю 840 грн; 1/2 в загальній власності тераса літ. «а» (1/4) площею 6,1 кв. м вартістю 5 049 грн; ворота № 1 (1/2) вартістю 1 288 грн.

Реальна частка ОСОБА_3 складає 290 858 грн, що становить

54/100 частин домобудівлі АДРЕСА_1

та є на 4/100 частин більше вартості ідеально належної частки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних часток співвласників 23 637,50 грн.

Згідно з визначеним судом варіантом розподілу співвласникам виділено

у власність самостійні квартири, але частина приміщення тераси літ. «а» перед входом у квартиру першого співвласника і сходами до нижньої частини двору другого співвласника - загальна.

ОСОБА_1 виділено перший поверх з входом з тераси,

а ОСОБА_3 . другий з проходом з тераси по існуючим сходам у нижній двір і по сходах, які потрібно збудувати для здійснення входу на другий поверх до його квартири.

Зобов`язано ОСОБА_1 встановити армовану цегляну перегородку сходів на другий поверх 15 кв. м, оштукатурити цегляну перегородку сходів на другий поверх з двох сторін - 30 кв. м.

Зобов`язано ОСОБА_3 розібрати цегляну кладку 0,7 кв. м, встановити перегородки з гіпсових плит - 25 кв. м, оштукатурити перегородки - 46 кв. м, встановити два дверних блока в перегородках та один в зовнішній стіні.

Визначено порядок користування земельною ділянкою по

АДРЕСА_1 згідно ІІ варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15 від 20 липня 2015 року та додатку

№ 6 до неї.

Виділено в загальне користування двох співвласників земельну ділянку ІІІ площею 207,6 кв.м з існуючим входом з АДРЕСА_1 , в т. ч. під житловим будинком літ. «А», частиною тераси літ. «а».

Виділено в користування ОСОБА_1 земельну ділянку І площею

236,3 кв. м, в тому числі під навісами літ. «Е», літ. «К», літ. «Ж»;

Виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку ІІ площею

236,2 кв. м, в тому числі під частиною тераси літ. «а», сараєм-гаражем

літ. «Б», навісом літ. «З»;

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду

із заявою про роз`яснення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року в частині порядку виконання ОСОБА_3 перепланування та/або переобладнання житлового будинку.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 12 червня 2019 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року відмовлено.

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 червня 2019 року,

в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою роз`яснити рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду,

в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі

й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду,

а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим,

що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом,

що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення

і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Встановивши, що відсутні підстави для роз`яснення ухвали Херсонського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття

6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права

є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє

у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Керуючись статтею 260, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 червня

2019 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домобудівлі в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк