Постанова

Іменем України

06 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 442/37/16-ц

провадження № 61-15303св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Чагарі»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватні нотаріуси Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирська Мирослава Мирославівна та ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» на ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у складі судді Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Чагарі» (далі - ТОВ «Чагарі») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , приватних нотаріусів Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирської М. М. та ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору іпотеки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Чагарі» відмовлено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Чагарі» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року визнано неподаною та повернути заявникові.

Суд апеляційної інстанції зазначав, що заявник не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, та не сплатив судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у серпні 2019 року, ТОВ «Чагарі», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року скасувати й справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що апеляційний суд при новому розгляді зобов`язаний був розглянути клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження, чого не зробив. Розгляд цього питання мав передувати розгляду питання про сплату судового збору за умови поновлення цього строку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 442/37/16-ц з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ТОВ «Чагарі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватних нотаріусів Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирської М. М. та ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу та договору іпотеки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року в задоволенні позову ТОВ «Чагарі» відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Чагарі» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання цієї ухвали подати апеляційному суду заяву із зазначенням причин пропуску строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження ТОВ «Чагарі» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року скасовано хвалу Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року та передано справу № 442/37/16-ц до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, не розглянув клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, за відсутності в матеріалах справи даних про направлення рішення суду першої інстанції позивачу. При цьому в постанові було зазначено про неповну оплату заявником судового збору, який слід було оплатить при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Чагарі» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання цієї ухвали для сплати судового збору.

03 липня 2019 року ТОВ «Чагарі» подало до суду заяву, в якій зазначало, що заявником сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 1 827,00 грн, що підтверджено квитанцією від 15 вересня 2018 року № ПН475114, отже, вимога в ухвалі суду апеляційної інстанції від 27 травня 2019 року щодо доплати судового збору в розмірі 1 827,00 грн є необґрунтованою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Чагарі» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявникові у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 27 травня 2019 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною другою статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, відповідно до частини третьої якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру чи майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру: визнання недійсним договору купівлі-продажу; визнання недійсним договору іпотеки, отже, розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, обчислювався з урахуванням двох вимог немайнового характеру - по 1 827,00 грн за кожну вимогу.

Частину судового збору в розмірі 1 827,00 грн заявником було сплачено на виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2018 року, однак судовий збір було сплачено не в повному розмірі, оплаті підлягало ще 1 827,00 грн, про що вказано в ухвалі Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року та в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що судовий збір, вказаний в ухвалі Львівського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, підлягав оплаті заявником при поданні апеляційної скарги на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2018 року, а оскільки вимоги вказаної ухвали ТОВ «Чагарі» не виконано, не усунено недоліки апеляційної скарги, то правильним є й висновок суду апеляційної інстанції про визнання апеляційної скарги ТОВ «Чагарі» неподаною та повернення її заявникові.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки таке судове рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:В. М. Коротун
М. Є. Червинська