Справа № 497/16/18
19 липня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Колотієвського О.О.
за участю секретаря Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
16 травня 2019 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Після ухвалення вказаного рішення, 23 травня 2019 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про подання доказів розміру витрат, які понесені у зв`язку з розглядом справи.
Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлявся належним чином.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. На адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення без їх участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Так, 16 травня 2019 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Після ухвалення вказаного рішення, 23 травня 2019 року (направлено поштовим листом 21.05.2019 року) від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про подання доказів розміру витрат, які понесені у зв`язку з розглядом справи.
Ст.133 ЦПК України визначено види судових витрат. Відповідно до ч.1 цієї статті - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ч.3. ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що такі витрати повинні бути узгоджені в умовах відповідного договору та документально підтверджені.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, яуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, оскільки у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено, в той час відповідачем по вказаній справи понесено витрати на правову допомогу, що підтверджено належними доказами, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням правничої допомоги.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -додаткове рішення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Колотієвський