Справа № 664/1825/18
Провадження № 2/664/99/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2019 року Цюрупинський районний суд
в складі : судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судових засідань Брустман О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 25 липня 2003 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №85. Після реєстрації шлюбу вони переїхали проживати до Республіки Болгарії, проте у зв`язку із відсутністю міжнародного договору, ратифікованого між Україною та Болгарією, шлюб, укладений на території України є недійсним. У зв`язку із зазначеним 14 квітня 2004 року вони повторно уклади шлюб в м. Свіленград Хасковської області, про що був складений акт про укладення шлюбу №0019/14.04.2004р.. Від шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. З часом їх сімейні відносини були припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим рішенням Свиленградського районного суду Республіки Болгарія від 14.04.2015 року за № 60 шлюб, укладений 14.04.2004 р. в м. Свіленград Хасковської області за №0019/14.04.2004р., між сторонами було розірвано. Вона отримала зазначене рішення та пред`явила його до Олешківського районного відділу ДРАЦС, проте їй було повідомлено, що зазначеним рішенням розірвано лише шлюб, укладений між сторонами в Республіці Болгарія, шлюб, укладений в України, є чинним. Тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені.
Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставить.
На підставі ухвали Цюрупинського районного суду від 27.11.2018 року було направлене судове доручення про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій до компетентного органу Республіки Болгарія.
04.07.2019 року на адресу суду повернулося без виконання судове доручення, оскільки відповідач ОСОБА_2 до суду за викликом не з`явився, хоча зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 СК України підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 25 липня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, шлюб, укладений 14.04.2004 р. в м. Свіленград Хасковської області Республіки Болгарія за №0019/14.04.2004р. повторно між сторонами рішенням Свиленградського районного суду Республіки Болгарія від 14.04.2015 року за № 60 було розірвано.
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, подружні стосунки між сторонами припинені, шлюб тривалий час існує формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також їхніх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 у клопотанні зазначила про те, що вона бажає надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 », суд приходить висновку про необхідність залишення позивачеві її чинного прізвища.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 -задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,зареєстрований 25 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції, актовий запис № 85, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити чинне прізвище « ОСОБА_1 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя підпис О.М. Яценко
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.