КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи 754/12342/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/11204/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача ГУ НП у Київській області - Лащіва О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області, ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправним та скасування акту та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою Середюк Ольги Олегівни в інтересах Головного управління Національної поліції в Київській області

на рішення Деснянського районного суду м. Києва ухваленого 28 березня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Клочко І.В., повний текст судового рішення складено 12 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із даним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати рішення комісії по розслідуванню нещасного випадку, яке відобразилося в Акті про нещасний випадок невиробничого характеру від 21 серпня 2015 року № 28 (форма НТ); визнати незаконним та скасувати рішення комісії спеціального розслідування нещасного випадку, яке відобразилося в Акті спеціального розслідування нещасного випадку від 21 серпня 2015 року (форма Н-5); зобов`язати відповідача визнати факт нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 27 липня 2015 року за участю ОСОБА_3 таким, що стався у період проходження служби та при виконанні службових обов`язків не в стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 27 травня 2014 року ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ в званні старшого лейтенанта міліції та займав посаду старшого інспектора взводу № 2 роти № 1полку патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» ГУ МВС України в Київській області.

Так, 27 липня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи у черговому відрядженні в зоні проведення АТО в м. Дзержинську, Донецької області, потрапив в ДТП, у зв`язку з чим створено комісію, з проведення службового розслідування.

21 серпня 2016 року начальником ГУ МВС України в Київській області полковником міліції Трояном В.А. затверджено акт від 21 серпня 2015 року № 28 про нещасний випадок невиробничого характеру та комісією на чолі заступника начальника ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 складений акт спеціального розслідування нещасного випадку від 21 серпня 2015 року за формою Н-5.

Згідно з висновком комісії із спеціального розслідування в актах зазначено, що причиною нещасного випадку є порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів, порушення службової дисципліни. Нещасний випадок стався в період проходження служби в зоні АТО і не пов`язаний з виконанням службових зобов`язань.

Проте, позивач з даним висновком не погоджується та вважає, що нещасні випадки з тяжкими наслідками працівників органів МВС України підпадають під дію п. 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом міністра внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 та вважає, що даний висновок службового розслідування про визнання факту нещасного випадку за участю ОСОБА_3 таким що стався у період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, є передчасним, не об`єктивним, упередженими, неправомірним та таким, що зроблені в порушення діючого законодавства.

Тому позивач змушений був звернутись із даним позовом до суду за захистом порушеного права ОСОБА_3 , рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 9 березня 2016 року визнано недієздатним та призначено над ним опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області, ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправним та скасування акту та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії по розслідуванню нещасного випадку, яке відобразилося в Акті про нещасний випадок невиробничого характеру від 21 серпня 2015 року № 28 (форма НТ).

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії спеціального розслідування нещасного випадку, яке відобразилося в Акті спеціального розслідування нещасного випадку від 21 серпня 2015 року (форма Н-5).

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Національної поліції в Київській області відповідача визнати факт нещасного випадку з тяжкими наслідками, що стався 27 липня 2015 року за участю ОСОБА_3 таким, що стався у період проходження служби та при виконанні службових обов`язків не в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням Середюк О.О. в інтересах Головного управління Національної поліції в Київській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує, що матеріали справи підтверджують обставини перебування ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння, позивач не спростовує даної обставини, а тому нещасний випадок слід вважати здійснений не при виконанні службових обов`язків.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просили рішення суду скасувати

Позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечували та просили відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 27 травня 2014 року ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ в званні старшого лейтенанта міліції та займав посаду старшого інспектора взводу № 2 роти № 1полку патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» ГУ МВС України в Київській області.

27 липня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи у черговому відрядженні в зоні проведення АТО в м. Дзержинську, Донецької області, потрапив в дорожньо- транспортну пригоду, у зв`язку Головним управління МВС України в Київській області створено комісія, з проведення службового розслідування.

21 серпня 2016 року начальником ГУ МВС України в Київській області полковником міліції ОСОБА_5 був затверджений акт від 21 серпня 2015 року № 28 про нещасний випадок невиробничого характеру та комісією на чолі заступника начальника ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 складений акт спеціального розслідування нещасного випадку від 21 серпня 2015 року за формою Н-5.

Згідно з висновком комісії із спеціального розслідування в актах зазначено, що причиною нещасного випадку є порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів, порушення службової дисципліни. Нещасний випадок стався в період проходження служби в зоні АТО і не пов`язаний з виконанням службових зобов`язань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (пункти 8, 9 частини першої статті 4 КАС України).

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС).

За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Положення Закону № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Як убачається з матеріалів справи, з ОСОБА_3 стався нещасний випадок у період проходження служби та як вказує позивач при виконанні службових обов`язків.

Порядок № 1346 розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ і цей позов подав ОСОБА_1 до ГУ НП у Київській області, тобто до суб`єкта владних повноважень, зокрема, щодо скасування спірного акту. Зазначений акт затверджено ГУ МВС України в Київській області, а до складу комісії входять атестовані працівники цього ж управління, що свідчить про прийняття спірного акту саме суб`єктом владних повноважень.

За викладених обставин, спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й оскарження акту про нещасний випадок під час проходження публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 рокув справі № 1640/3010/18.

Отже, заявлені позивачем вимоги про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд першої дійшов помилкового висновку, що заявлений у цій справі спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник позивача вказував, що позивач звертався до адміністративного суду із аналогічним позовом проте, йому відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки цей спір відноситься до юрисдикції цивільного суду. При цьому, як встановлено судом, позивач не оскаржував ухвалу адміністративного суду про не підвідомчість його вимогам адміністративному суду.

Проте апеляційний суд позбавлений можливості дослідити зміст позовних вимог у зазначеному позивачем провадженню та ухвалу суду, оскільки стороною позивача дані докази не були долучені до матеріалів справи.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Тому, на думку апеляційного суду постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, обґрунтованої тим, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, не поставило під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, оскільки ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 може повторно звернутись до адміністративного суду з позовом, аналогічним тому, що він звернувся до цивільного суду, і той має бути розглянутий.

Так, згідно ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справ, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст..ст.255,257 цього кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції інстанцій не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушив норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції справи та розглянув в порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 рокупідлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Також, в порядку розподілу судових витрат апеляційний суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені ГУ НП в Київській області витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1653 грн 60 к.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, судом,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Середюк Ольги Олегівни в інтересах Головного управління Національної поліції в Київській області - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року - скасувати провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області, ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправним та скасування акту та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені Головним управлінням Національної поліції в Київській області витрати по судовому збору у розмірі 1653 грн 60 к.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді: