ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/1995/14-ц

Провадження № 22-ц/818/5328/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Коваленко І.П., Маміної О.В.,

Учасники справи:

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дзержинському районі м.Харкова, ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 червня 2014 року, ухвалене суддею Семіряд І.В., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до договору № HAXRF516100576 від 24.07.2009 року ОСОБА_1 24.07.2009 року отримав кредит у розмірі 2309.19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2010. Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача ОСОБА_1 у заяві. Зобов`язання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки від 01.09.2010 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова». У відповідності з п. 4 договору поруки від 01.09.2010 року. та статті 554 Цивільного кодексу України, поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як солідарні боржники, розмір відповідальності поручителя втсановлюється у сумі 10000,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 23.12.2013 року має заборгованість - 26146.98 грн., яка складається з наступного: - 2081.90 грн. - заборгованість за кредитом;- 46.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 21736.07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи - 500.00 грн. штраф (фіксована частина),- 1221.28 грн. - штраф (процентна складова).

У зв`язку із вищевикладеними позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № HAXRF516100576 від 24.07.2009 року в розмірі 16146.98 грн, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова), ОСОБА_1 , солідарно на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10000,00 грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк судові витрати.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду с.Харкова від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № HAXRF516100576 від 24.07.2009 року в розмірі 16146.98 грн. ( шістнадцять тисяч сто сорок шість грн.) 98 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова), ОСОБА_1 , солідарно на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10000,00 грн (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду с.Харкова від 20 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішенням Дзержинського районного суду с.Харкова від 24 квітня 2014 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути заборгованість у розмірі 5184,01 грн. Вважає, що судом порушено порядок, встановлений для вирішення питання, допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішення, фактичним обставинам справи. А також допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково виходив із того, що позовна заява в частині стягнення неустойки у твердій грошовій сумі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки встановлення неустойки у твердій грошовій сумі суперечить закону. Крім того, судом не було враховано, що терміном повернення кредиту визначено 23.05.2010 рік, одна позивач продовжував нарахування пені і після спливу цього терміну. Також вказує на те, що розмір стягнутої пені за кредитним договору у 10 раз перевищує розмір за тілом кредиту.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду письмові пояснення, та зазначив, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 питання щодо порушення строків позовної давності не порушує. Надав розрахунок заборгованості за процентами в межах строку позовної давності та просив стягнути тіло кредиту у розмірі 2081,90 грн. та 46,58 грн. заборгованість за процентами.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до договору № HAXRF516100576 від 24.07.2009 року ОСОБА_1 24.07.2009 року отримав кредит у розмірі 2309.19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2010.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача ОСОБА_1 у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов та правил надання Банківських послуг. Відповідно до умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов.

Відповідно до п.5.3 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) - При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Зобов`язання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки від 01.09.2010 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова».

У відповідності з п. 4 договору поруки від 01.09.2010 року. та статті 554 Цивільного кодексу України, поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як солідарні боржники, розмір відповідальності поручителя встановлюється у сумі 10000,00 грн.

Свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав.

Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 23.12.2013 року становить - 26146.98 грн., яка складається з наступного: - 2081.90 грн. - заборгованість за кредитом;- 46.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 21736.07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;а також штрафи - 500.00 грн. штраф (фіксована частина),- 1221.28 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення просив застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») установлено позовну давність тривалістю в 5 років.

Однак, всупереч вимогам ст.259 ЦК України Умови надання кредиту фізичним особам не містить підпису відповідача (а.с.6-9).

У заяві позичальника від 24 липня 2009 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності також немає.

Оскільки відсутній письмовий договір укладений між сторонами, який передбачає збільшений строк позовної давності, у даному випадку це 5 років, тому підстави вважати, що позовна давність за даним кредитним договором становить 5 років відсутні .

Крім того, Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг

Таким чином, на спірні правовідносини розповсюджується загальний строк позовної давності у три роки.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, що вбачається із поштового повідомлення про вручення судової повістки відповідачу, яке міститься на аркуші справи 33, до суду першої інстанції заяви про застосування строків позовної давності відповідач не подав.

Згідно правового висновку, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в заяві про перегляд заочного рішення, однак з огляду на те, що відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні всі правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту, яка станом на 23.12.2013 року складає 2081,90 грн.

Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням договору поруки від 01.09.2010 року з ОСОБА_1 та ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «Верус» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 2081,90 грн.

У зв`язку із чим, судова колегія вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню із ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.1, п.2 ч.2, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 червня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 , солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку заборгованість за кредитним договором № HAXRF516100576 від 24.07.2009 року в розмірі 2081,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 261 (двісті шістдесят одна) грн. 47 коп. по 130 грн. 74 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді І.П. Коваленко

О.В. Маміна