ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №592/14916/19

Номер провадження 22-ц/816/5307/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що 06.09.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з вересня 2018 року сімейні відносини з відповідачем вона не підтримує, спільного господарства не веде, спільних доходів не має. З вересня 2018 року відповідач зустрічається з іншою жінкою у зв`язку з чим, збереження сімейних відносин та їх спільне проживання є неможливим. Вказує, що відповідач маючи постійну роботу та отримуючи значний дохід, матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає не регулярно. Крім того, відповідач немає інших неповнолітніх дітей, має у власності автомобіль. Зазначає, що їх син навчається в третьому класі КУ «Сумська спеціалізована школа І - ІІІ ступенів №7 ім. М. Савченка СМР» та потребує витрат на книжки, одяг та харчування. Крім того, їх син ОСОБА_3 страждає на ОРВІ, бронхіт, внаслідок чого потребує щомісячного вживання медичних препаратів та санаторно - курортного лікування. Також їх син відвідує спортивний гурток, де займається в секції спортивного карате. Вказує, що вона працюючи вчителем не в змозі самостійно забезпечити створення належних умов для забезпечення розвитку їх сина.

Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 06.09.2003 року. Стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, які сплачувати їй починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити рішення суду до негайного виконання в межах стягнення суми за один місяць. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06.09.2003 року Сумським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції, зроблено запис № 1259.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 24.09.2019 р. та аліменти сплачуючи його матері - ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення аліментів у визначений судом спосіб скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в оскаржуваній частині її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині способу стягнення з відповідача аліментів, а в іншій частині не оскаржується, то в не оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги доводи позивача стосовно того, що їх з відповідачем син ОСОБА_3 страждає на ОРВІ, бронхіт, а також перебуває на обліку у сімейного лікаря, внаслідок чого потребує щомісячного вживання медичних препаратів та санаторно - курортного лікування, крім того відвідує спортивний гурток карате, їздить на змагання, а тому потребує спортивного одягу та взуття, на що в середньому нею витрачається 1000 грн. на місяць. Крім того, він потребує одягу та взуття, канцелярських приладь в зв`язку із навчанням у школі. Вказує, що заробітна плата вчителя не дає їй можливості повністю забезпечити достатній матеріальний рівень для розвитку їх з відповідачем сина в повному обсязі. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований та працює викладачем та інструктором в автошколі «Лідер», отримує високий дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Крім того, відповідач має у власності автомобіль Dawoo Matiz, який здає в оренду, за що отримує прибуток. Зазначає, що відповідач має у власності також цінні речі, зокрема, інтернет планшет та мобільний телефон, несе витрати на утримання свого транспортного засобу. Вказує, що спосіб стягнення аліментів визначає саме стягувач, а тому суд помилково стягнув з відповідача аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частці від доходу.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.06.2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. (а.с. 5). Після одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача з відповідачем народився син ОСОБА_3 . (а.с. 6). Відповідно до довідки місця проживання особи від 10.10.2018 року, що видана Відділом реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради ОСОБА_3 30.08.2010 року проживає за адресою АДРЕСА_1 , таким чином вказана адреса співпадає з місцем реєстрації як позивача так і відповідача. Доказів окремого проживання позивача, відповідача, або їх сина матеріали справи не містять.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків, а не на будь - кого одного з них.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, колегія суддів звертає увагу, що суд розглядає справу лише в межах заявлених позивачем позовних вимог і не вправі самостійно їх змінювати або виходити за їх межі. З матеріалів справи вбачається, що позивач заявляв позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України та ч. 1 ст. 184 СК України, а не в частці від всіх видів доходу у відповідності до ст. 183 СК України, однак суд стягнув аліменти у вигляді частини від заробітку (доходів) відповідача, тобто змінив спосіб їх стягнення. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог позивача чим порушив принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений в ст. 13 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приймає доводи, що викладені в апеляційній скарзі та приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушив принцип диспозитивності в результаті чого помилково стягнув з відповідача на користь позивача аліменти у частці від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Враховуючи вищевикладене, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині визначення способу стягнення з відповідача аліментів, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає в оскаржуваній частині скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - 24.09.2019 р., аліменти сплачуючи його матері - ОСОБА_1 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн 00 коп. щомісячно, які сплачувати його матері - ОСОБА_1 , починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 1152 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов